45 



a Visnyi-patak mentén. Majd leszálltunk és hegynek-erdőnek indul- 

 tunk. Ez erdőben még sürün jár a fejsze : itt készül leginkább u 

 perecsenyi telítöbe szállítandó talpfa. 



Hosszú és fáradságos menetelés árán felértünk a regényes 

 tengerszemhez és onnan — besötétedvén — fáklyafény mellett 

 cserkésző úton — mely szerfelett hosszúra nyúlt — a sumeczi 

 tanyához. Ez utunk őserdőn át vezetett, — őserdőn, melyben még 

 fejsze nem járt. Daczára az igen nagy fáradalomnak, sajátságos 

 érzet fogott el bennünket itt a 3 — 400 éves bükkfák alkotta oszlop- 

 csarnokban, melynek ívezetét a süstörgő fáklya világa mellett 

 inkább sejteni mint látni lehetett. A faóriások közt, melyeknek 

 alján se bokor se cserje nincs, a 20 — 30 — 40 éves fák ép oly 

 sudaran emelkednek fel a világosság felé mint ők ; hiszen az öre- 

 geknek nincs okuk elnyomni a fiatalokat, a törekvőket, kik hivatva 

 vannak, majdan pótolni őket és újabb generátióknak oltalmat 

 nyújtani a növekedésre. Az erdőben kajánság nem honol, az csak 

 az emberek, a világ urai, a teremtés remekei közt dívik. Hja, ha 

 ember-isten akarsz lenni, porba döntesz magad körül mindent és 

 mindenkit, s a ki meg nem hódol, azt elnyomod, eltiprod, rabigába 

 hajtod. Az őserdőben csak a menykő az, mely egy-egy merészeb- 

 ben felemelkedő fát ledönt vagy talpig kettéhasít ; a vihar pedig 

 ledöntögeti azokat a faóriásokat, melyeket az ezernyi szú s egyéb 

 rovar, százados aknamunkával a romlásra és pusztulásra előké- 

 szített. Ahaji Aigner Lajos. 



Különfélék. 



A szitakötő nevei Magyarországon. KohmU Rezső az előbbeni 

 füzetünkben ismertetett könyvében elősorolja azokat a neveket, a 

 melyek alatt a szitakötök Magyarországon a nép nyelvében és az iroda- 

 lomban előfoidulnak. Az ott felsorolt nevek között határozottan népie- 

 sek a következők : csúszó-örző^ kigyó- pásztor^ kigyó-örzö, ördög lovu^ szi- 

 taszövi), DÍzipüsztot\ üveges és szitakötő. A Földi-féle acsa.^ valamint a 

 szilágymegyei anyalégy nagyon kétes, talán valamely kaputos ember- 

 től származik ; a fáiyoUának.^ melyet Tompa használt, csak a költői 

 szabadság adta meg a létét, ellenben a hosszas pillének a szótárírók 

 találékonysága volt a szülőanyja. A vizi leány és vizi pille Groszin- 

 gertől származik, a ki az elsőt (nemcsak az illető kötet végén, de 

 szövegben is') a mai értelemben vett szitakötőket is magában fog- 

 laló Perla Raphidia név megjelölésére ajánlja (patrio idiomate vizi 

 leány dici potest) s a mi nem egyéb, mint a „ivasserjungfer" -nok 



1) Univers. História Physica, Auctore J. B. Grossinger. (1794.) Tom. 

 IV. p. 293. 



