70 



az ezreddel '? a Meszes-hegység, a vái adi fürdő, s a távolal)b 

 Kapnikbánya vidékét, majd ITTG-ban Krasznát és Dobokamegyél. 

 1778-ban Zilahról Cseh- és Morvaország beutazására indult, hogy 

 a rákövetkező évben (ezredével jővén?) Világoson, Borosjenöbeu 

 s Erdélyben kutasson s gyűjtse az anyagot egy nagy műhöz, mely- 

 nek megírását élte czéljául tűzte ki, t. i. Magyarország természet- 

 rajzi leírása. 



Ennek érdekében nyugaUnusabb álklst keresett s már 1780-ban 

 a komáromi Ó-Vár lelkészévé választatott meg. Három év alatt 

 annyii'a haladt müvével, hogy annak előhírnökét világgá bocsát 

 hattá, mutatványaként közölvén a hazánkban 1040-töl 1783-ig 

 észlelt földrengésekről szóló fejezetet. (Disserlatio de terrae inotibus 

 regni Hungáriáé, excerpta ex Universa história physica regni Hun- 

 gáriáé manuscripta. Gomaromii 1783. 4-r. 41 1.) 



De habár ekkor adatai nagyjában már egybe voiLuk is áiUtva, 

 ernyedetlenül azon fáradozott, hogy azokat folyton tökéletesbítse. 

 így 1785-ben Komáromtól Péterváradig tett fárasztó utazást a Dunán, 

 s közben Neszmélyre és Csókavárra is kirándult. Hivatala és művé- 

 nek sajtó alá rendezése azonban annyira elfoglalták, hogy ezentúl 

 nagyobb útra már nem indulhatott; mindazáltal a környéket, mint 

 pl. 1790-ben a Zsitva vidékét, sűrűn felkereste. Csak 1793-baii 

 járhatta be ismét a Balaton tájékát és a Bakony erdőségeit. 



Ekkoron teljesen elkészült nagy müvével is, melynek 591 lapra 

 terjedő első kötetét (az állattanról általában) „Universa história physica 

 regni Hungáriáé secundum tria regna naturae digesta" czím alatt 

 (Posonii et Gomaromii 1793) nyomatta ki. Összesen csak 76 elő- 

 fizetője akadt, ezek közt volt azonban maga a király, II. Ferencz is. 



A második kötet (a madarakról, 462 lap) még ugyan azon 

 évben jelent meg. Addig még 43 előfizető jelentkezett, s így 

 együttvéve sem többen 119-nél, úgy, hogy a 147 ívnyi mű kiadása 

 valószínűleg csak a szerzőnek anyagi áldozatával vált lehetővé. 

 A harmadik kötet (a halakról s amphibiákról, 400 1.), valamint a 

 negyedik (a rovarokról, 416 1.) 1794-ben, az ötödik (a botanika 

 első része, 344 1.) pedig csak 1797-ben jelent meg. Ennek utolsó 

 lapján kijelenti, hogy most már a növényország többi kincsére tér 

 át. Fájdalom, nem tehette. 9 kötetre tervezett művének 4 utóbbi 

 kötetét (VI. a botanika befejezése ; VII. oryctographia ; VIII. mine- 

 ralogia; IX. hydrologia) már ki nem adhatta, minek oka — bio- 

 graphusa Márki Sándor gyanítása szerint — a költség elfogyásá- 

 ban vagy a szerző öregedésébői származó bajokban rejlik. Kéz- 



