76 



Zeant város közelében egy a Tisza partján előforduló mintegy 

 2 méter magas kutyatej-növény (E. palustris ?) több centiméter 

 vastag szárában különféle magasságban a föld felett egész V2 söt 

 1 méter magasságban, a lionnan a bélben lefelé haladva egész a 

 gyökérig hatoltak lefelé. Ez más Sesia fajoknál is előfordulhat, 

 mi mellett jelen esetben a petének a száron való magas elhelye- 

 zése is bizonyít, és az ebbeli következtetést teljesen nem zárja 

 ki. Ez azonban kétségen kívül a szárnak többé-kevésbbé fás 

 minőségétől függ. Ezen körülményt csupán azért említem fel, 

 mert fenti megfigyelésemet szem előtt tartva, nem állítom, hogy 

 a Sesia stelidiformis frissen kikelt hernyója a szár felsőbb részére 

 lerakott petéből mindig kívülről mászik le a száron, a mint azt 

 most leírt kísérletemnél észleltem, hanem hogy ezen fajnál ép- 

 úgy mint más fajnál lehetséges és tapasztalásom szerint elő is 

 fordult, hogy a hernyócska a petéből kibújva közvetlenül is a 

 szárba furakodik. 



Az említett copulában levő hím június 4-én, tehát 5 nap 

 múlva elpusztult. A nőstényt, mely ekkor még élt, petéket azonban 

 már le nem rakott és nagyon el volt kopva, június 5-én öltem 

 meg, mire mindkettőt, a faj kimutatása érdekében, gyűjteményembe 

 elhelyeztem. 



1896. június 14-én, tehát a peték lerakása után körülbelül 

 két hét múlva, a hernyócskák a fent leírt módon kikeltek és 

 további megfigyeléseim alól magukat elvonták. 



A hernyók tenyésztése semmiféle különös fáradsággal nem 

 jár ; főleg nedves melegnek, a mellett azonban élénk légáramlásnak, 

 lehetőleg sok napfénynyel, soha sem szabad hiányoznia és szüksé- 

 ges a káros gombák képződését is megakadályozni. Magától érte- 

 tődik, hogy legyeket és más élősdieket, valamint más, a gyökérben 

 élő bogár és egyéb álczákat a behozott gyökerekből lehetőleg el 

 kell távolítani, nehogy a Sesia-hernyók ellenségeik által pusztít- 

 tassanak vagy idegen kosztosok őket tápgyökerüktől megfoszszák. 

 Az általam ez úton nyert Sesiák nagyobbrészt szép és erősen kifej- 

 lett állatok. 



Igen kellemes meglepetésemre szolgált, midőn a múlt évben 

 tenyésztett s'elidiformis pillék között a var. icteropus H.-S. két 

 példányát találtam, mely fajeltérés Magyarországon eddig még nem 

 fordult elő. További 9 példánynál pedig a Seaia stelidiformis Frr. 

 és var. icteropus közötti átmenet jelei világosan felismerhetők, mely 

 körülménv kísérletemet annál értékesebbé teszi. 



