7!t 



A kedvezőtlen időjárás luelletl sukat s/eiived még parasitáitól, 

 melyek leginkább az apró légy félék és Microgasterek soraiból 

 kerülnek ki. Védekeznek is tőlük telhetőleg. Amint egy ilyen 

 apró légy vagy darázs közeledik, ahány hernyó csak észreveszi, 

 mind nagy izgatottságba, valóságos dühbe jön : felágaskodik és 

 valami zöldes nedvet feccsent a tolakodó felé, mire ez rendesen 

 odébb is áll. 



Az átalakulás a földben megy végbe. Késő őszszel, levél- 

 hullás után jelenik meg a pille, rendesen november elején. Én 

 rendesen november 7 — 10-ik napján fogtam. 



Ez az idő az egyedüli alkalom, a mikor az ember sikeresen 

 védekezhetik ez ellen a kártékony kis állat ellen. 



Annyi bizonyos, hogy a védekezés nem terjedhet ki mindenre, 

 így például a cserjéket megvédeni nincsen hatalmunkban, de arra 

 van mód, hogy legalább a gyümölcsfákat megvédjük. 



Mindenek előtt az állat életmódjának helyes ismerete és meg- 

 figyelése tanít meg bennünket azon módokra, hogy miként gátoljuk 

 meg tvílságos elszaporodását. 



Novemberben este felé megélénkül a gyümölcsös, az erdő 

 széle ; a levegő tele van tánczoló, keringelő apró pillangóval, 

 mintha csak forgó szél szedte volna fel a lehullott leveleket Nem 

 röpülnek magasan, csak néhány arasznyira a fü és gaz fölött, 

 le-lebuknak a fű közé, majd ismét fölmásznak egy fűszálon, elszáll- 

 nak, belevegyülnek a keringelök tömegébe. Ezek a párt kereső hímek. 



Amint egy-egy nőstény kibúvik a bábból, a hímek valóságos 

 ostrom alá veszik. A legszerencsésebb, vagy a legügyesebb a fű 

 között marad, a többi újra kezdi a hajszát. 



A párzás lent a földön, a fü között történik. Ezután a hím 

 elhull, a nőstények pedig mind a fák törzsei, a bokrok ágai felé 

 veszik útjokat, hogy ott petéiket lerakhassák. Ilyenkor az ember 

 könnyű szerrel ejtheti őket hatalmába. 



A legelterjedtebb mód, hogy kátránynyal egy gyűrűt fes- 

 tenek a fák törzsére, hol azután a nőstények ott ragadnak s el- 

 pusztulnak. 



Treitschke, az ő „Schmetterlinge von Európa" VI. kötete 

 II. részének 26. lapján azt írja, hogy ilyen módon, egy helyen 

 és egy hónak folyamán nem kevesebb mint huszonkétezer nőstényt 

 pusztítottak el, nem számítva a kátrányban elmerült mintegy hat- 

 ezer nőstényt és igen sok hímet. 



ugyanott azt is írja, hogy jó volna ezt az eljárást tavaszszal 



