80 



ismételni, a midőn a frissen líikelt hernyókat lehet megakadá- 

 lyozni abban, hogy a fára mászhassanak. 



Barsmegye majd minden vidékén, hol a gyümölcsfát gondoz- 

 zák s nem bízzák a termést a „jó istenre", a fák törzsén mintegy 

 embermagasságnyira szalmából csavart köteleket („provjeszle") 

 kötnek koszorúba, hogy jó termés legyen. 



Babonából, karácsony napjára hagyják ezt a külső teendőt, 

 mert — a néphit szerint — csak akkor van foganatja. 



Bármint kérdezősködtem, többet nem bírtam megtudni, de 

 annyi bizonyos, hogy a mi másutt a kátránygyűrü, az itt a szalma- 

 kötél. Csakhogy a dátumban nagy tévedés van. 



Valamikor korábban, talán szüret után köthették ezeket a 

 koszorúkat a gyümölcsfákra, a mikor lehetett is foganatja. Ugyanis 

 a szalmakötelék össze-vissza álló, borzas szálai között a nőstények 

 eltévednek, nem tudnak keresztül menni, végre is szorultsá- 

 gukban petéiket a szalma közé rakják, maguk pedig elhullnak. 

 (Ez ugyanaz, mint a mikor az ágy lábára kóczot kötnek, hogy a 

 poloskák ne tudjanak azon keresztül menni. S nem is tudnak. 

 Mert mihelyest egy szálra rámásznak, alig haladnak valamire rajta, 

 a kócz szála elhajl'k alattuk, lelóg s a poloska elölről kezdheti.) 

 Újévkor azután, leszedve a köteleket, feltüzelték, s velők együtt 

 a peték millióit pusztították el. 



A hernyók sem tudnak ilyen szalmakőtélen átmenni. 



Ez a babona tehát éles megfigyelésben gyökeredzik s épen 

 mivel babonából ma karácsony napjára halasztják, a mikor a nős- 

 tények már gondoskodtak petéikről, nincsen többé semmi foganatja. 



Nem akarok ítéletet mondani, hogy melyik mód jobb : a szurok- 

 ból mázolt gyűrű, vagy a szalmakoszorú-e, de ez utóbbinak könnyű 

 kezelése, és az, hogy a fákat nem ékteleníti el annyira, minden 

 esetre emez mellett szólnak. 



Nem lenne érdektelen megtudni, hogy más vidékeken, a hol 

 a gyümölcsfákra szintén kötnek ilyen koszorúkat, nem tévednek-e 

 úgy, mint a barsiak a dátumban? Nécsey István. 



Adatok Erdély bogápfaunáját^oz. 



Szabad időmben bogarak gyűjtésével és tanulmányozásával 

 foglalkozva, sikerült Erdély déli részében több olyan fajt gyűjtenem, 

 melyek Bielz E. A., Méhely L., Ormay S., Petri K. 

 és Seidlitz G. munkáiban e faunaterületből felemlítve még 



