a Magyar Nemzeti Muzcuiniuik, keltől a bécsi udvari Múzeumnak 

 ajánlottam fel. — Scarites terricola Bon. Dicső-Szent-Márton. — 

 Bndister bipustulatiis F. ab. lacerfosus Dej. Dicsö-Szent-Márton. — 

 Oresciuí^ Hojf'mannseggi Panz. ah. nebrioides Hoppé. Vale Gapra réce 

 (szebenmegyei határszéli havasok). — Foecüus cupreus L. ah. ery- 

 throptis Fald. Dicsö-Szent-Márton. — Fanagaens crux major L. ah. 

 Schaumi Ganylb. Dicsö-Szeiit-Márton. — Acupalpus luteatus Duff. 

 Nagyszeben. — Graphoderes cínereus L. ab. mnulator West. Nagy- 

 szeben (Lazareth). — Aleochara lata GravJi. Verestoronyi szoros ; 

 A.brevipenms Gravh. Verestoronyi szoros. — Neobisnius villosuhis 

 Sfeph. Szent-Erzsébet (Szeben vni,). — Staphylinus (TasgiMs) ater 

 Gravh. Dicsö-Szent-Márton. — Agijrtes bicolor Lap. Lotriora völgye 

 (Verestorony mellett). — Liodes ovális Schmidt, Lotriora völgye ; 

 L. hybrida Fr. Lotriora völgye. — Aphodius fossor L. var. sylvaticus 

 Muls. Nagyszeben. — Copris lunaris L. var. cf corniculatus Muls. 

 Szent-Erzsébet (Szeben vni.) és Dicső-Szent-Márton. — Coroebus 

 aeneicollis Vili. Szent-Erzsébet (Szeben vm.). — Niptus hololeiicus 

 Fald. Nagyszeben. — CeuthorrhyncJiidius pulvinatus Schh. Seilem- 

 berk (Szeben vm.). — Callidium variabile L. var. fenniciim L. 

 Nagyszeben (fiatal erdő). — Fachyhrachys suturalis Weise. Dicsö- 

 Szent-Márton. — Phytodecta (Goniomena) 5-punctata Fabr. Veres- 

 toronyi szoros és Götzenberg (Kisdisznód mellett, Szeben vm.). 



Dietl Ftnö. 



A kardospille. 



— Papilio Podalirius L. — 



L 



A kardospillét vagy a hogyan népünk még nevezi „katona- 

 pillét" mint kártékony állatot kívánom bemutatni, egyszersmind 

 életmódjára, elterjedésére és faj eltéréseire is kiterjeszkedem. 



E szép pillangó egész közép- és déli Európában Kis- és Közép- 

 Ázsiában Sináig, délen pedig Indiáig, Algirig és Marokkóig van 

 elterjedve. 



Zöld petéit egyenkint, a levelek alsó felére rakja le. 



Hernyója Németországon rendszerint csak egy ivadékban 

 július — augusztusban leginkább kökényen és körisfán, de cseresznye- 

 és meggyfán, szilva-, baraczk- és körtefán, Sorbus aucuparián és 

 Cotoneaster vulgárison s állítólag tölgyfán is él, sőt Wiesbadennél 

 (Rössler, Schuppenflügler 1881. 16. 1.) egy ízben kivételesen Scrophu- 



