85 



végig futván a felsöarcz felső szegélyénél végződik; csupán a 

 szem szegélyénél láthatók némi fekete szöröeskék. 



2. Alapszíne fehéres sárga, de csak a két szárnyon végig 

 húzódó harántsávokig, melyeken túl az alapszín jóval sárgább s 

 annyival feltűnőbb, a mennyiben a fehéres rész a világosság 

 felé tartva némi harmatos csillámlást mutat. A felső szárny elülső 

 szegélye, valamint az alsó szárny hátszegélye valamivel sárgább, 

 oly czitromsárga mint a törzsfajnál. A fekete sávok az elülső szegély- 

 től kiindulva valamivel keskenyebbek, mint a Podaliriusnál és lefelé 

 mindinkább megkeskenyednek, elsejük a median-ér első ágát éri, 

 a második pedig a haránt ereken végig húzódik, de sokkalta gyön- 

 gébben mint a törzsfajnál. A két sáv elseje majdnem ugyanoly 

 szélességgel éri el a belső szegélyt, a hová a Podaliriusnál igen 

 megkeskenyedve érkezik. A széles fekete külső szegélyt hosz- 

 szabbán ketté szelő sárga vonal vagy sáv olykor mint a törzs - 

 fajnál végig húzódik, többnyire azonban fele úton elenyészik. — 

 Az alsó szárny belső szegélye a Podaliriusnál széles fekete sávot 

 mutat, a mely a szemfoltig ér s olykor keskeny sárga vonal által 

 részben meg van osztva. E megosztás a Zanclaeusnál rendszeres, 

 a mennyiben a széles fekete sávnak csupán a szemfoltig le nem 

 érő külső keskeny oldalai maradnak meg, a közben eső tér pedig 

 az alapszínt viseli, de feketés behintést mutat. Als alsó szárny 

 farkszerü nyujtványa tövén keskenyebb, hegyén pedig több sárgás 

 tért mutat mint a törzsfajé. 



3. A Podalirius potrohának hátrésze koromfekete és felső 

 felén hosszú fehér szőrrel bőven be van borítva; hasrésze sárga, 

 mindegyik oldalon két széles fekete hosszvonallal, melyek a vég- 

 szelvény szegélyéig érnek; a has alaprésze sűrűbb, de rövidebb 

 sárga szőrzetü mint a hátrész. — A Zanclaeusnak ellenben az 

 egész potroha sárgásfehér^ hátán azonban a fekete alapszín áttetszik 

 és csak a torfelőü részén mutatkozik szabadon háromszögű folt 

 alakjában, a mely folt dörzsölés által hosszabbra lenyúlik. A hátnak 

 amaz alaprésze igen ritkás szőrzetü, sőt csaknem kopasz; a has 

 pedig rövidebb fehéressárga szörzettel van gyéren ellátva. A felső 

 fekete oldalvonal teljesen hiányzik, az alsó vonal pedig igen vékony, 

 fölül sárgaszegélyzetü. A nősténynél mind e jellemvonások gyak- 

 rabban és határozottabban észlelhetők, mint a hímnél. A Zanclaeust 

 Zeller szicziliai példányok után írta le, de gyakoribb a római 

 Gampagnában.Palermóban, Toscanában és a Kaukázusban, Romániá- 

 ban és" Bukovinában. ^^»/^ ^H^^' ^«>-^- 



