A lepkének régi magyar elnevezései. Érdekes tudnunk, mily 

 nevek alatt ismerték eleink a lepkét. Hajdanában minden rovart 

 bogárnak vagy féregnek neveztek. Idővel azonban kezdték azokat 

 megkülönböztetni, és kétségkívül az írók, a tudósok voltak azok, 

 kik a bogár nevet a rovarok egyedekben leggazdagabb rendjének 

 meghagyva, a lejDkék részére új nevet csináltak. A legrégibb 

 elnevezés alighanem a lövöldék, melyből idővel a leppendék, és 

 ennek rövidítéséből a lepke elnevezés keletkezett; mások meg 

 alkalmasint a latin Papilio után faragták a pillangó nevet, melyet 

 népünk is elfogadott, de megrövidített : ma általánosan pillének 

 nevezi a pikkelyröpüt. Az előbbi négyféle elnevezést már a XVI. 

 század végén felváltva használták, míg a pille név csak a XIX. 

 század elején lép fel az irodalomban. Calepinusnál (1592) a Papilio: 

 lövöldék, Jeppendék, pillangó vagy lepke. Molnár Albertnél (1604) 

 a Hepiolus : lövöldék. Apáczai Csere János (1655) leppendéket említ, 

 a Bombyx mórit azonban „selyem-eresztö bogárnak" nevezi. Lippai 

 Jánosnál (1664) a lepke : „leppendék, a hernyóknak nemzője vagy 

 szülője". Szilágyi J. Benjámin (1673) „Gyertyára szökellő lővöl- 

 dékekeV emleget, de a lepkét is ismeri. Cseh Márton (1676) csak 

 a leppendék nevet használja. Landovics István (1689) szerint „a 

 pillangó-férgek kedvelik a gyertyavilágot". Miskolczy Gáspár (1702) 

 pillangó és ggertgai lepke ; Ember Pál (1702) leppendék vagy lepke 

 névvel él. Páriz-Pápainál (1708) Papilio: lövöldék, Hepiolus pedig 

 ., Gyertyára repeső lövöldék''. Faludi Ferencz (1748) a lepkét hol 

 lövöldéknek, hol leppendéknek nevezi. Bai-óti Szabó Dávid (1803) 

 pedig leppentyü vagy pille név alatt ismeri azt, mely utóbbi név 

 azonban már korábljan a népies Vitézi énekekben (Thalynál II., 

 70 1.) is előfordul. A kis-lepkét, úgy látszik, ősi időktől fogva 

 niolynak nevezték. Már a Bécsi s egyéb Codexek, valamint Comenius 

 egyik fordítója (1697) is ezen a néven említik. Az utóbbi a Tineát 

 érti alatta, a melyet Páriz-Pápai (1708) molg-fé'i'&gi^ek nevez. Féreg 

 alatt azonban inkább kukaczféle állatot értettek ; pl. a Cossust 

 fa-féregnek nevezi Páriz-Pápai (1708) s ugyan ő az atkát pap- 

 macska-féregnek és papmacskájának, mely utóbbi név alatt ma az 

 Arctia cajának hernyóját értik. A hernyót Páriz-Pápai, úgy mint 

 a nép némely vidéken ma is hirnyónak mondja; de már sokkalta 

 régebben a Bécsi Codex, az 1579-ki nagyszombati Kalendárium, 

 Káldi Gáspár (1626), Szilágyi J. Benjámin (1673) stb. hernyónak 

 nevezték s így nevezik manapság általában. E lapokban mi, hogy 

 a kecske is jóllakjon, a káposzta is megmaradjon, azaz hogy a 

 népies elnevezést is, az irodalmilag megállapított elnevezéseket is 

 használjuk, a Lepidopterákat általában lepkéknek; a Rhopalocerákat 

 (nappaliakat) pillangóknak; a Heterocerákat (éjjelieket) pedig pillék- 

 nek, s az utóbbiak egyes osztályait : a Sphingidákat zúgó pilléknek, 

 a Bombycidákat szövő pilléknek, a Noctuákat hagolypilléknek, a 

 Geometridákat araszló pilléknek, a Microlepidopterákat pedig moly- 

 pilléknek fogjuk nevezni. 



A. A. L. 



