91 



jegyzéke nyomán, amelyet Pávellel Összeállított, azok számát, 

 kimutatván, mely nem hány fajjal és fajeltéréssel van képviselve ; e 

 szerint Magyarország területéről eddig 1382 faj és 821 faj eltérés 

 ismeretes. ApoiÜnus. 



A gyapjas pillének erdészeti és kertészeti szakkörökben tudo- 

 mányos neve (inár tudniillik azoknál, a kik tudományos név szük- 

 ségét érzik) Ocneria dispar L. Ehhez az elnevezéshez csat- 

 lakozik a lepidopterologiai irodalom is. Ujabban C h. H. F e v- 

 nald, a massachusettsi Mezőgazdasági CoUegium tanára a 

 gyapjas pillének amerikai kártételéről szóló munkájában (TAr 

 _(////>«// Mofli. A report of the work of destroying the insect. 

 By Ed. H. Forhush and Gh. H. Fernald. bostoa 1896.) az 

 Ocneria helyett a Porthetrid nevet használja. Eljárását következők- 

 kel igazolja. Einné ezt a lepkét {S^st. Naf. 1758.) Fhnlaen<i 

 {Booihijx) dispar-nak nevezte el; Schrank {Fauna Boica 1801.) 

 a genus-nevet L'iria-rsi változtatja; Ochsenheimer (Schmett. 

 von Európa 1810.) felállítja a Liparia ; majd Hübner (Verzeich. 

 bek. Schmett. 1822.) megteremti a Forthetvia nemet és ide sorolja 

 a gyapjas pillét és liozzá még három exotikus lepkét ; S t e- 

 phens (lUustr. of. Brititish Entomology 1829.) szintén alkot új 

 genus nevet s így ez most Híjpogyinn i lesz. E sok név közül, 

 tekintetbe véve a prioritást s azt, hogy egyik-másik új név már 

 egyéb állat-genusra volt lefoglalva, {L'iria. L'pans) Fernald az 

 1822. évi Hübner féle Porfhefria-t tartja annak, a melyet a prio- 

 ritás-elvénél fogva az érvényességi megilleti. Mert szerinte Stau- 

 d inger eljárása, ki a Hübner-féle Ocneria genusba a rubea 

 Fabr.-hoz czatolta a dií^part^ nem helyes ; ö hozatott európai rubea 

 példányokat s azokból kiderült, hogy a dispar és rubea egy genusba 

 nem illeszthetők. E felfogáshoz csatlakozott a brémai Grote és 

 Fernald egyik kartársa J. B. Schmidt tanár is. — A kérdé.- 

 bizonyára megérdemelné, hogy e vizsgálat ne csak a rubeára^ lianem 

 arra a három exotikus lepkére is kiterjesztessék, a melyet Hüb- 

 ner 1822-ben a dispar-r.il együtt a, Porthetria-nembe helyezett. 

 Mert a fentiek szerint Fernald e kérdésnek csak felét bírálta 

 meg s ez nem igazsiíg. 



Fonálférgek hernyókban. Carabidákban és sáskákban már 

 gyakran találtak fonálférgeket, de hei-nyókban csak újabb időben. 

 Egyik bécsi iepkész 1895. július havában a Cucullia scropJiulariac 

 számos hernyóját vitte haza, és néhány nap múlva észrevette, hogy 

 azok egyike elpusztult, mellette pedig két csomó fonálféreg fekszik. 

 Néhány hernyót szeszbe tett, hogy kikészítés előtt megölje. Ez alatt 

 mindegyik hernyóból 2 — 2 mintegy 1 dm hosszú fonálféreg jött 

 ki, még pedig hol a stigmákon, hol a végbélnyilásból. Hasonló 

 tapasztalatra jutott más gyűjtő a Sincrintliu^ ocKÍlata és popidi 

 hernyóinál, melyekből (1894 őszkor gyíijtetvén) 12 — 15 cm. hosszú 

 fonálférgek jöttek ki a végbélnyiláson. 



A rovarok kedvelt színei. Kétséget sem szenved, hogy a 

 rovarok bizonyos színeket különösen kedvelnek. így a Pieridák, 



