111 
Pygaera. A Noctuák képviselői csak lassankint kerülnek elé; leg- 
hálásabb őket villamos lámpák körül vagy erjedt mézből készült 
csalétekkel (szalagra vagy fára kenve) erdőszélén éjjel fogdosni ; arra 
rájönnek az Acronycta, Agrotis, Mamestra, Dianthoecia és Plusia- 
fajbeliek; a Catephia alchemista és sok más Noctuát keritéseken és 
fatörzseken találhatunk ; röpködve fogjuk a Dianthoecia irregularist, 
Cloantha radiosát, Thalpaohares pannonica, purpurina és Paula, 
Heliodes rupicolát, Mesotrosta signalist, Metopona flava, Toxocampa 
limosát; száraz növényekhez tapadva Cleophana antirrhini és Cucullia 
balsamitaet. Nagyszámban mutatkoznak az araszlók is: az Acidaliák, 
Zonosomák, Stegania dilectaria, Eilincrinia Röslerstammaria, Cida- 
riák, Eupitheciák stb. Ezeket ezélszerü, főleg reggel, bokrokból 
kizavarni. — A hernyókat szorgalmasan kell keresni és bokrokról, 
fákról lekopogni. Zsákmányul eshetnek: Theclák, Lycaenák (acaciae, 
guercus) Polyommatusok, Apaturák, Linenitisek, Vanessák (xantho- 
melas stb.), Melitaeák, Argynnisek, Melanargiák, Erebiák, Satyrusok, 
Parargek, Epinephelek és Coenonymphák, bárha ezek nagy része 
nagyon rejtve él is. Nehány Sesiahernyót vagy bábot is kaphatunk 
még. Zygaenidák többnyire lóher féléken találhatók, de Eringiumon 
is. A szövő hernyók közül előfordulnak: Lithosiák, Emydia striata, 
Nemeophila plantaginis, Spilosoma luctifera, Bombyx populi, erataegi, 
trifolii, rimicola, Crateronyx taraxaci, Lasiocampa pruni és populi- 
folia stb. Kevésbbé bő a Noctua hernyók szürete; mindazáltal 
találhatók: több Agrotis, Episema, Polia, Dichonia aprilina, Miselia 
oxyacanthae, Valeria oleagina, Luperina virens, Hadena scolopacina, 
gemmea, strigilis, bicoloria és didyma (az utóbbi 3 füűszálakban), 
Polyphaenis sericata, Mania maura, Naenia typica, Dicycla 00, 
Plusia illustris, moneta, ehrysitis, jota és festucae, valamint a 
Cosmia, Dyschorista, Plastenis, Cirroedia, Orthosia, Xanthia, Cucul- 
lia, Plusia, Ihalpochares-beli fajokat. A Geometra-hernyóknak is 
egész raja kopogható. 
A Procerus gigas Üreutz,, hazánk e legnagyobb és aránylag 
ritka futoncz-fajának Magyarországban való földrajzi elterjedésére 
nézve érdekesnek tartom azon, eddig ismeretlen adatot közölni, 
hogy legészakíbb előfordulási helyéül Német-Bogsán erdős közép- 
hegységeit lehet tekinteni, hol e faj eddig 4 példányban gyűjtetett. 
Miután a N.-Bogsánnál kezdődő középhegység szakadatlan lánczo- 
latban lenyúlik egészen Orsováig, úgy bizton feltételezhető, hogy 
ezen minden gyűjtő előtt nagy becsben álló faj, a N.-Bogsán és 
Orsova között elterülő összes erdőségekben előfordul, a minthogy 
annak előjövetele pl. az új-moldovai erdőkben általam  consta- 
tált tény. Merkl Ede. 
Ceyloni legyek. A Természettudományi Társulat állattani szak- 
osztályának f. évi márczius 6-iki ülésében Dr. Kertész Kálmán 
bemutatta ama dipteriákat, melyeket Dr. Madarász Gyula Ceylon 
szigetén gyűjtött. Ezen kis gyűjteményben 10 család van képviselve 
25 genusból 831 fajjal, illetőleg 44 példánynyal, melyek közül 
10 ismert faj van, 7 faj nem volt meghatározható, 14 pedig új. 
