126 



csak lakhelyén, Tavarnokon, hanem Baj na, Cbrabor, Krencs, Kiü- 

 li ány, Podhrágy, Prasicz, Szolcsány, Nagy-Tapolcsány, Teszér és 

 Zerdahely környékén is, tehát elég tág körben gyűjtött, de annak 

 daczára, saját feljegyzése szerint csak 500 macrolepidopterát (a 

 faj eltéréseket beleszámítva), tényleg azonban 508 fajt és 62 faj- 

 eltérést képes felsorolni. Ha már most tekintetbe veszszük, hogy 

 az alaposabban átkutatott termőhelyek, mint Budapest, Pozsony, 

 Eperjes, Nagyág mintegy 800 — 800, Pécs pedig mintegy 700 nagy 

 lepkét (eltérések nélkül) mutatnak fel, kétségtelen, hogy Nagy- 

 Tapolcsány környékén legalább még 200 — 250 lepkefaj várja elő- 

 fordulásának constatálását, főleg a noctuák és kivált a geometrák 

 rendjéből, mint a melyek aránylag leggyengébben vannak kép- 

 viselve. A nagytapolcsányi lepke-fauna egyébiránt a pozsonyinak 

 jellegével bír. 



Az egyes fajokra áttérve, hadd vizsgáljuk első sorban azokat, 

 melyek előfordulása kétes, vagy ha kétségbe vonhatatlanul elő- 

 fordultak már, egészen űj adatokként lennének hazai faunánkba 

 sorozandók. Ilyenek : 



Líjcaena Baton var. panoptes Hb. és bellargus var. punctigeru. 

 Az előbbi Spanyolországban és déli Francziaországban, általában 

 délnyugati; az utóbbi pedig déli Európában honos. — Bombyx 

 quercus ab. callunae Pal., Skótiában, Svédországban és északibb 

 Németországban honos. — Setina Kuhhveini Hb. Északkeleti Német- 

 országban, Livlandban, de déli Oroszországban is honos, nincs 

 tehát kizárva, hogy nálunk is előfordulhat. — Pararge Aegeria L. 

 Délnyugati Európában, Svájczban, Északi Afrikában és Szíriában ; 

 délkeleti Európában csak átmeneti alak, transitus a nálunk is honos 

 v. egerides Esp. faj eltéréshez. A törzsfaj Magyarországon nem fordul 

 elő. - — Lupertna virens Z. Közép-Európában, déli Svédországban, 

 Livlandban és Finnországban, de Piemontban is; nálunk is elő- 

 fordulhatna tehát, de eddig csak v. immaculata Stgr. észleltetett 

 s ide tartoznak összes hazai példányaink. 



Ezekkel szemben áll két eltérés, mely eddig csak Eperjesről, 

 egy pedig, mely csak Pozsonyból volt ismeretes. Ezek a követke- 

 zők : Anthocharis cardamines ab. tuvritis O., leginkább Olaszország- 

 ban honos ; Zygaena pilosdlae v. nubigena Ld., főleg a Magas- 

 Alpeseken és Írországban; Lasiocampa pini var. montana Stgr., leg- 

 inkább Svajczból ismeretes. 



Továbbá felemlít K e 1 e c s é n y i két eltérést, mely hazánkban 

 még nem találtatott, valamint egyet, melyet Kelecsényi fede- 



