129 



Asilirla és lovasa. E rablólégy Berlinhafenben Szeleo szigetén 

 vágásokban, tisztásokon, a tenger partján, egyáltalában napsütötte 

 nyilt helyeken, elég gyakori. Rendesen s/.áraz ágak végére ül, 

 vízszintes helyzetbe!). Nappal nagyon óvatos, már messziről fel- 

 repül, de naplementekor könnyen megközelíthető, és lehálózható 

 az ág hegyéről, hol az éjszakát is tölteni szokta. így alkonyatkor 

 vadászgattam rajok, mikor egyik rablólégyen, mely körülbelül a 

 fejemmel egyforma magasságban levő ág vegén ült, két piczi fe- 

 kete legyei pillantottam meg. Ott ültek a nagy légy szárnyai közt 

 a hátán, egymásnak hatat fordítva, úgy hogy egyik a feje felé, 

 másik a potroha felé nézett. Hogy nemcsak esetlegesen kerültek 

 oda, arról mindjárt meggyőződhettem, mikor a többieket is figye- 

 lemmel néztem meg. Az utánna következő 8 példány Asilidán 

 hatnak ott ült a hátán a kis légy, mindig a torán, mindig páro- 

 san, mindig egymásnak hátat fordítva és mozdulatlanul A 

 piczi őrállóknak fele kerülhetett csak gyűjtő üvegembe, mert 

 míg egyiket megfoghattam, a másik már kibujt a haló lyu- 

 kain. Ezért nem állíthatom, hogy mindig hím és nőstény volt-e 

 együtt, vagy Őo-mel és 5 9 -nyel is? Feljegyeztem, a mint 

 láttam Megfejtését egyelőre nem tudom adni Nappal is ott lova- 

 golnak-e ? Vagy csak éjjeli szállásul használják? Vajon nem com- 

 mensalisták-e ? Vajon nem csak gyors szállító eszköznek használ- 

 ják-e a sebesebben repülő nagy legyet? Azt nem merem feltenni, 

 hogy a nagy Asilidának őrszolgálatot teljesítenének s a veszély 

 közeledtére figyelmeztetnék. A rablólegyek úgy is elég szemesek. 



De talán maid azt is megfigyelhetem — a jövőben. 7) . , 7 . 



J & oj j Bivo Lajos. 



A gyapjas pille hernyójáról. Garrie Gordon kisasszony, 

 Fernald Cb. H. tanár .,assistense" Maldenben (Amerik. Egyes. 

 Állam.) 1893-ban megfigyelte, hogy mesterségesen kiköltött és 

 salátán fölnevelt Ocneria (lit/nir hernyói közül a hímek ötször, a 

 nőstények pedig hatszor vedlenek. Egy másik assistens-kisasszony, 

 Rose Davis, megfigyelte ugyanabban az évben a vedléseket 

 a rendes kelésü hernyóknál s azt találta, hogy tizenkét hernyó 

 közül hét nőstény vedlett ötször, egy drb hatszor, míg ellenben a 

 négy hím-hernyó csak négyszer Feni a 1 cl tanár megtette 1894-ben 

 ugyanezt a vedlési kísérletet 52 hernyóval, s következő adatokat 

 jegyzett föl : egy nőstény hernyó vedlett hatszor, 29 ötször, és 

 9 négyszer; 7 hím-hernyó megvedlett ötször, 6 peelíg négyszer. 

 Ezek az adatok tehát a mellett bizonyítanak, hogy a mesterséges 

 vagy siettetett tenyésztés nem szaporítja a vedlések számát. A mi 

 pedig a vedlési időközöket illeti, arra nézve Miss Gordon 

 1893-ban febr. 3-án a következőket jegyezte. A petebői való kike- 

 léstől az első vedlésig eltelt 6 nap, azután a második vedlésig 

 7, 8 sőt 9 nap, a harmadikig 6 — 7, a negyedikig 5, 6, 7, az ötö- 

 dikig 6, 7, 8, a hatodikig 8 nap ; D av y kisasszony szerint 1893-ban 

 a május 8-án kikelt hernyók pedig e következő vedlési adatokat 

 adták: a kikeléstől számítva az első vedlésig eltelt 8 — 11 nap. 



Rovartani Lapok IV. '^ 



