141 



világát, s egy általa felfedezett növényt (Doronicum) róla neveztek 

 el. Az 50-es években követte öt Maier Mór, cistercita tanár 

 ki az említett disciplinákon kívül a pécskörnyéki ásványokat és 

 kövületeket is búvárlása körébe vonta. Továbbá gyűjtöttek Pécsett 

 még: Hegyessy Antal és Dr. Kaufmann Ernő. ki itt a 

 Calliccrus Kctvfmanni Eppelsh. és Alophus Kaufmanni Stierl. nevű 

 bogarakat fedezte fel; valamint Haberhauer József, ki bal- 

 káni és keleti utazásai előtt néhány évig Pécsett lakott s itt a 

 Cucullia farmosa Rog. fedezte fel. De e több mint félszázados 

 búvárkodás leprdopterologiai eredményei hol örökítettek meg? 



Mindössze Nendtvich, a magyar orvosok és természet- 

 vizsgálóknak 1845-ben Pécsett tartott hatodik gyűlésének munká- 

 lataiban közölte a pécsi macrolepidopterák névjegyzékét, kivételé- 

 vel a Geometíidáknak, a melyeket csak sommásan, 153 fajjal, 

 jelzett. De a mily irrelativ is e szám, mégis irányadó arra nézve, 

 legalább is hány fajnak előfordulását kell név szerint megállapítani. 



A mi engem illett, a magyar orvosok és természetvizsgálók- 

 nak 1894 ben Pécsett tartott gyűlése alkalmából kibocsátott 

 „Emléklapok Pécs sz. kir. város múltjából és jelenéből" részére, 

 a szerkesztő-bizottság felszólítására összeállítottam ugyan az ide- 

 való Lepiclopterák és Coleopterák névjegyzékét; de a „Rovartani 

 Lapok" szerkesztőinek kívánatara azt, az előfordulási időnek s egyéb 

 megjegyzésekkel bővítve, újra átdolgoztam. 



Pécsnek igen szép természeti fekvése van, és büszkén, de 

 méltán a Dunántúl fővárosának nevezi magát. 



A varostól északnak, délkelettől északnyugat felé közép- 

 hegység jellegű, hatalmas, járhatatlan erdős hegyiánczolat nyúlik 

 el, a mely kelet felé a Zengővárhegyben Pécsvaradnál éri el leg- 

 nagyobb, 682 m. magasságát. Versenytársa, a nyugat felé, Kövágó- 

 Szöllös fölött emelkedő Szt. Jakabhegy, csak 593 m. magasságú. 



Pécs városa a Mecsek-hegy — melynek legmagasabb csúcsa 

 az 534 méternyi Miszina — déli tövén nyúlik el, még pedig csak- 

 nem épen felében a völgyben, másik, északi felében pedig a 

 hegytő emelkedő lejtőjén. Észak felé védett helyzeténél fogva, és 

 daczára az itt uralkodó északi és északnyugati szeleknek, a melyek 

 igen gyakran rohamos szélvészekké fajulnak és néhány óra lefo- 

 lyása alatt rendkívüli időváltozást idéznek elő ; az éghajlat igen 

 enyhe. Némely évnek kivételével, mar februárban virágzik itt a 

 Galanthus nivalis, Primula acaulis, Anemone hepatica, Helleborus 

 niger, Adonis vernalis, Viola odorata stb. Márczius végén, leg- 



