154 



Különfélék. 



A magyar fauna két új bogara. Gyűjteményemnek határozat- 

 lan néhány bogarára most kerülvén a sor, két oly fajt találtam 

 közöttük, melyeket idáig magyar bogarász még nem gyűjtött s a 

 m. nemzeti múzeum gyűjteményében nem voltak meg. Ezek az Ock- 

 thebius riparius Iliig, (impredus Bedel, pygmaeus Gyll.). melyet Tokaj- 

 ban a Tisza partján anyagárkokban — s az Amara SchimpfriWenck., 

 melyet Gáboltón Sáros megyében gyűjtöttem. Ezen első magyar 

 példányokat a nemzeti múzeumnak engedtem át. Chyzer Kornél. 



A ritka rovarok oltalma. A Leicesteri irodalmi és philophiai 

 társulat — mely azonban az entomologiával is foglalkozik — 

 kezdeményezésére Angolországban a végleges kipusztít ástől meg 

 akarják óvni a ritkább rovarfajokat. E czélból bizottságot küldtek 

 ki s ez kidolgozta a ritkább angol rovarok jegyzékét. A társulat 

 tagjai pedig kötelezték magukat arra, hogy az illető fajokból nem 

 fognak többet bizonyos meghatározott számú példánynál. így pl. 

 az idén Angolországban minden rovarásznak csak egy-egy Troohilium 

 apiforme-va\ vagy Macroglossa fuciformis-sz'ál be kell érnie ; Leuco- 

 ji/uixia sinapix-t pedig senki sem fog. Azt remélik, hogy ily 

 módon rövid idö multán a túlságos vadászat következtében nagyon 

 megritkult egyes fajok megint annyira elszaporodnak, hogy nem 

 kell majd attól tartani, hogy Nagy-Britannia természeti gazdagsága 

 csak egy rovarfajjal is szegényebb lesz. A ki nem követi a kiadott 

 jelszót, azt súlyos büntetés éri. Először is a társulat nem tűri 

 meg tagjai sorában, de söt valóságos ostracismust alkalmaznak 

 ellene : senki sem lep vele többé entomologiai összeköttetésbe, 

 A felvetett kérdésben tényleg sok a megszívlelendő. A tudomány 

 szempontjából nagyon kívánatos, hogy bizonyos fajok, melyek a 

 létért való küzdelemben úgy sem jól állják helyüket, ép ezért 

 ritkák, azaz kihaló félben annak s melyek ritkaságuk miatt irgal- 

 matlan s buzgó üldözés tárgyai, ki ne veszszenek a faunából, mert 

 épen ezek sokszor igen fontos átmeneti alakok, melyek a phyloge- 

 netikai fejlődés ismeretének szolgálatában megbecsülhetetlenek. Az 

 már más kérdés, vajon az angolok ezt a leírt módon el fogják-e 

 érni. Lehetséges ; mindenesetre azonban nagy lehet a Leicesteri 

 társulat tagjainak szellemi disciplinája, hogy ilyen terv megvalósítá- 

 sához ilyen módon komolyan hozzá tudnak fogni. F. R. 



A Xylosteus spinolae Friv. földrajzi elterjedéséhez és élet- 

 rajzához a következő adatokkal kívánok hozzájárulni. Hazánkban 

 bizonynyal nincs, de egész Európában is alig van czinczérfaj, 

 mely oly ritkán akadna a gyűjtő üvegébe, mint épen a Xylosteus 

 spinolae. Bár földrajzi elterjedése nem szűk, a mennyiben hazán- 

 kon kívül — a hol fel is fedezték — Szerbiában, Horvátországban és 

 Boszniában is előfordul, mindannak daczára eddig bizony felette 

 kevés példány került belőle a gyűjteményekbe. Ritkaságának mér- 

 tékéül csak annyit említek, hogy előfordulási területén telt húsz évi 

 gyűjtésem alatt csupán két példányt fogtam, egy hím példány 



