DR. HORVÁTH CEZA 



Május 23-án reggel a vendéglátó gróffal a kolozsvári vasúti 

 indóháznál találkozva, onnan a szamosvölgyi vasúton másfél óra 

 alatt Szamosújvárra érkeztünk. Itt várakozott reánk a gróf pompás 

 négyes fogatával Dr. Madarász Gyula, a ki akkor madártani 

 megfigyelések végeit már egy hét óla Szent-Gothárdon időzött. 



Nyomban kocsira ültünk. Ütünk Szamosújvártól délkeleti 

 irányban mindenütt kopár dombok között vezetett. Csak nagy rit- 

 kán lehetett itt-ott egy-egy kisebb erdöcskét látni. A legelső köz- 

 ség, melyet érintettünk, Ördöngős-Füzes volt. Majd jött Vasas- 

 Szent-Iván ; de ez is ép úgy mint amaz, szép magyar neve daczára 

 bizony csak nyomorúságos oláh falu. A völgy fenekén már jóval 

 Vasas-Szent-Iván előtt mindig több és több nád kezd mutatkozni, 

 nemsokára valóságos nádas tűnik elő és végre Czege mellett elér- 

 jük a czegei tó alsó végét. 



A czegei tó, melyet Hódas- vagy Szarvastónak is neveznek, 

 hangos volt a sok énekes madártól. A sokféle dal, fütty, trilla és 

 rikácsolás között legmeglepőbb volt a nádi fülemile (Locustella 

 luscinioides) sajátságos pirregése, mely nem is madárhanghoz, 

 hanem inkább valami sáskaféle rovar czirpeléséhez hasonlít. 



Délben már Szent-Gothárdon a gróf Wass-család vendég- 

 szerető körében voltunk. Délután röglön hozzáfogtam a rovargyűj- 

 téshez. Vadászterületnek a grófi kastélyt környező terjedelmes 

 parkot választottam, mely kelet felé néző domboldalon fekszik. 

 A park gyepes tisztásain, valamint különféle fáin és bokrain elég 

 gazdiig rovarfaunát találtam. Csupán a Hemipterák közül több 

 mint 50 faj került itt bogárhálómba vagy esernyőmbe, a melybe 

 a fákon és cserjéken tartózkodó rovarokat lerázogattam. A hazai 

 faunára nézve új felfedezés volt köztük egy Psyllida-faj, a varju- 

 tövisen élő Psi/Ua rhamnicola Sotf, mely eddig csak Angol- és 

 Finnországból volt ismerés, és melyet később Mezö-Záhon is meg- 

 találtam. Az erdélyi faunára nézve is akadt két új kabócza faj : 

 Idioceriis nstulatus H.-Sch. és Tettigometra depressa Fieb. Az előbbi 

 faj a fehér nyárfán él s hazánkban nem ritka. Az utóbbi faj azon- 

 ban nagy ritkaság, melyet legelőször Dél-Oroszországból Sarepta 

 vidékéről írtak le, s a melyből nálunk eddig csak Mehádiáról, a 

 Szerémségből és Ungmegyéböl került elő egy-egy példány. Üj volt 

 továbbá az erdélyrészi faunára nézve egy gubacsképző levelész, a 

 szilfán élő Tefraneura paliida Halid. 



A parkban levő kis tavacska víztükrén két mindenfelé elter- 

 jedt vizenjáró poloskán (Uydrometra stagnorttm és Gerris lacustritf) 

 kívül még egy harmadik faj is korcsolyázott : a Gerris Co.^fae H.-S<:h. 



