KET r.T I.ÍOVKEKA.IVAl.TOZAT. 



bogár: HnlipJns fluviatili!^ Aiib.^ Ifi/phydrus ovatm L., G raphoderes 

 tiKíifriacus Sturm. — három vízi atka: Etjlais extendens 0. F. ilf., 

 Diplodontus despiciens O F M., Hydrachna glohosa O F M. — és 

 egy ágascsápú rákocska : Simocephalus veitiliis 0. F. M. 



Míg gróf Wass a vízi állatokra vadászott, én a környező 

 növényzeten tartózkodó rovarok gyííjtésével foglalkoztam. Az itt 

 gyűjtött rovarok közölt legérdekesebb volt három bogár {Amara 

 riijipes Dej., Euconmin rutiUpennis Mull., Ceiifhorrhi/nchus nielano- 

 stictuü Marah.) és egy kis kabócza {Delphax luguhrina Boh.), mint 

 olyanok, melyek Erdély faunájából ez ideig ismeretlenek voltak. 

 Említést érdemelnek még innen Lesfeva longelytrata Goeze és Pseu- 

 dotíjphlus Filumnus Gyllh., továbbá egy légyfi>j, az Oxycera trili- 

 neata Fahr., melynek sárga varietása került hálómba. 



A gyekéi tótól visszatérve, gróf Wass útközben egy sós talajú 

 rétre figyelmeztetett, mely Szent-Gothárd határában a Feketelak 

 felé nyiló völgy torkolatában fekszik. Az illető réten csakugyan 

 találtam némi halophil növényzetet, söt két jellemző rovarfajt is. 

 Az egyik volt az alföldi szikes s az erdélyrészi konyhasós terüle- 

 teken általánosan elterjedt Henestaris hahphilus Biirtn. nevű poloska, 

 a másik egy feketés kis kabócza: Anoterostemma Ivanoffi Leth. 

 Ez utóbbi kizárólag csak konyhasós talajon él. Hazánkban Szamos- 

 falván, Tordán és Brassón fedeztem fel; e termőhelyeihez járui 

 most már Szent-Gothárd is. Magyarországon kívül különben eddig 

 csak Dél-Oroszországban, Sarepta vidékén és Ausztriában, az adriai 

 tengernél fekvő Monfalcone mellett találták. Dr. Horváth Géza. 



Két új lepkefajváltozat. 



Következőkben két új lepkefajváltozatot akarok bemutatni. 

 Mindkettő a melanistikus eltérések csoportjába tartozik, de nem 

 azon törvény szerint vannak elsötétedve, mint más melanistikus 

 alakok. Ezek ugyanis úgy viszonylanak a törzsfajhoz, mint a fény- 

 képészetben a negatív kép a positivhez. A mi a törzsfajnál sötét, 

 a változatnál világos és a mi ott világos, az itt sötét ; tehát mindkettő 

 érdekes és nevezetes alaknak mondható. 



Az egyik az Epichnopteryx undulella F. R. fajváltozata. Hogy 

 jobban tűnjenek fel a különbségek, lássuk, hogyan írja le Fri- 

 valdszky Imre „Jellemző adatok Magyarország faunájához" 

 czímü müvében (148. l.) „Epichnopteryx undulella Fisch. v. Röslerst. : 

 Szárnyai a fehér talajon barnán rostélyozottak, szőridomú pikl^e- 

 lyekkel fedettek. Mellső szárnyai elkerekítettek, tíz szárnybordával 



Rovartani Lapok V. 1898. jan. 1. 



