24 líR. HORVÁTH GÉZA 



Stal, Lygus jmhulinus L., Eupteryx aurata L. stb. Nagy számmal for- 

 dult elö a kányafán a Psylla Viburni Lti., melyet másnap Mezö- 

 Záhon is gyűjtöttem. A nyírfa lombján tanyázott egy Erdélyből 

 eddig még nem jelzett levelész-faj : PterocalUs nigritarsis Heijci. 

 — A gyűjtött bogarak között volt az Oxypoda fogata Er. 



Azt a keresetlen magyaros vendégszeretetet, melynek a ka- 

 marási kastélyban részesei voltunk, nem kell különösen kiemelnem ; 

 mert azzal az erdélyi magyar kastélyokban és udvarházakban még 

 most is mindenütt találkozunk. De a mi úgy itt a báró Kemény-, 

 mint Szent-Gothárdon a gróf Wass-család szeretetreméltó körében 

 méltán meglepett, az az a mély érdeklődés, a melylyel a két fő- 

 rangú család minden tagja a természettudományok s általában a 

 természet jelenségei iránt viseltetik. Elvitázhatatlan tény, hogy az 

 erdélyi főnemesség jóval több vonzalmat tanúsít a reális tudomá- 

 nyok, a természettudományok, kivált a természetrajz iránt, mint 

 a szorosabb értelemben vett Magyarország aristokratiája. Az er- 

 délyi mágnások soraiból kerültek ki gróf Lázár Kálmán, az orni- 

 thológus, gróf Eszterházy Kálmán, a geológus, gróf Korniss Emil, 

 a malakologus és gróf Haller Béla, a külföldön is számottevő 

 zoológus, holott a sokkal számosabb magyarországi aristokraták 

 közül eddig csak báró Ocskay Ferencz vált ki, mint a természetrajz, 

 nevezetesen a zoológia művelője. Többször gondolkoztam már a 

 felett, hogy vajon mi lehet ennek az oka. 



Most vázolt mezőségi kirándulásom alatt, midőn szerencsém 

 volt két erdélyi mágnás-családdal saját tűzhelyénél megismerkedni, 

 féhg-meddig megtaláltam reá a feleletet. Reális tudáson alapuló 

 intenzív műveltség s a természet örömei iránt való fogékonyság, 

 párosulva a családi élet bensöségével és erős nemzeti érzülettel, 

 itt oly nemes harmóniába vannak olvadva, a minővel talán csak 

 az angol aristokratia dicsekedhetik. E nemes harmóniából fakad 

 aztán a természet őszinte szeretete, majd az érdeklődés a termé- 

 szettudományok egyes ágai iránt. 



Puszta-Kamarást délután elhagyva, nemsokára felértünk a 

 Szamos és Maros alacsony vízválasztójára, mely egyszersmind a 

 Mezőség északi részét a délitől elválasztja. A Mezőség déli része 

 geológiai és topographiai alakulására nézve megegyezik az északi 

 részével ; de az utóbbitól annyiban eltér, hogy itt az erdőnek már 

 semmi nyomaival sem találkozunk. Itt domborodik ki legszembe- 

 tűnőbben a déloroszországi füves puszták jelleme. Az egész táj 

 kopár dombjaival, lapos völgyeivel, kisebb-nagyobb tavaival és 

 nádasaival, primitív oláh falvaival élénken emlékeztetett Bessza- 



