120 ULBRICH EDE 



hogy a katalógus megjelenése óta is sok eddig nem észlelt új 

 lepkefaj, illetve fajváltozat és eltérés vált Magyarországból isme- 

 retessé. Kétségtelen tehát, hogy minden új észlelet becses anya- 

 got fog szolgáltatni, ezen valóban érdemes mű kibővítése és töké- 

 letesbítésére. 



Kivánatos volna e végből, hogy minden hazai lepidopterolo- 

 gus idevágó saját észleleteit e lapok hasábjain nyilvánosságra 

 hozza és megismertesse. Kötelességet vélek ennélfogva én is 

 teljesíteni, midőn következő észleleteimet e helyütt közlöm. 



1. 1897. évi június végén fogtam a magyar tengermelléken 

 néhány Melitaea didymá-t, mely úgy nagysága, mint különö- 

 sen színezésének élénksége által, a közönséges didíjma-iol szem- 

 látomást eltért. Rühl leírása szerint ez a var. occidentalis Stdgr., 

 mely körülmény az általam időközben külföldről hozatott ilyen 

 példányok által, kétségtelenné vált. Ezen fajváltozat eddig ismert 

 hazája: Florenz, Spalato és Armenia. 



2. Egy másik ily fajváltozat, mely Magyarországban eddigelé 

 szintén nem észleltetett, illetve a melynek megfigyeléséről adat 

 eddig nem közöltetett: a Stttyrm Sernek var. Ariétaem Bom., mely 

 fajváltozat Rühl szerint az eredeti fajnál nagyobb, sávjai élénk 

 sárga színűek, a felsőszárnyak alsó része vöröses-sárga, az alsó 

 szárnyak alsó részén pedig a rajz határozottabb. Ismeretes eddig 

 Messina, Sicilia, Sardinia és Corsicából ; meleg esztendőkben azon- 

 ban előfordul Wiesbaden környékén is. Én ugyancsak a magyar 

 tengermelléken fogtam belőle egy 9 példányt, valamint néhány 

 átmenetet a törzsfajhoz. 



3. Ugyanott fogtam a Pararge megaera v. Alberti Rdl. nevű 

 faj változatot is, mely egyébiránt Budapest környékén is, sőt a le- 

 író szerint valószínűleg mindenütt előfordul, a hol az eredeti faj 

 röpül. A leíró ezen következtetése igen valószínű, mert a Homicskó 

 Athanáz barátom által nekem 1895. év tavaszán Görögországból 

 s 1896-ban Felső-Olaszországból hozott Magaera-példányok között 

 egy-egy ilyen ab. Alberti-t is találtam. Ezen aberratiót jellemzi 

 a felsőszárny 3 és 4. bordája között előforduló kifejezett harmadik 

 szemecske, az 5. és l 6. borda közötti „nagy" s a 6. és 7. borda 

 közötti „kis" szemecskén kívül. Ezen jellegzetes 3-ik szemecske 

 azonban gyakran egy kis pontocskává korcsosul. 



4. Ugyancsak a magyar tengerparton fogtam még a Pararge 

 Megaera var. TigeUux Bom. nevezetű faj változatot is, mely a törzs- 

 fajnál valamivel kisebb, a felső szárnyakon előforduló sötét-barna 

 rajzok — különösen a 9-nél — sokkal finomabbak, végre a felső- 



