64 Lasz Sainit 



Es itt állította glédába az össtes magyar gyűjtőkéi/ 

 A bevezető soraimban említett ritka idealismus a szülőanyja 

 annak, hogy — hála a sorsnak ! ma már nemcsak a fodeles-szár- 

 nyüaknak és Hemipteráknak — ezek körébe vág Horváth Géza 

 évtizedek óta tartó nagysikerű munkássága — hanem a Lepidopte- 

 ráknak is itt hazánk székes fővárosában és szerte az egész or- 

 szágban szép számmal vannak művelői. Gyámolítja, izmosítja az 

 entomologusok munkáját a Kir. Magy. Természett. Társulat Állat- 

 tani Szakosztál3^a — élén előbb Frivaldszky-va\ s ma Eiitz Gézá- 

 val, — az Entomologusok köre — mert hála Isten, ilyen is van 

 Budapesten — mely Uhryk Nándor orvos-doktor előlülésével sze- 

 rencsés kézzel, bölcs tapintatossággal eg^'esíti az élet viharos küz- 

 delmeiből ebbe a kedves meghitt oázisba menekülő szakférfiakar. 

 Korántsem érdek nélkül való, hogy ma kik foglalkoznak itt Buda- 

 pesten lepkészettel. íme pár név a sok közül : Uhryk orvos, Pável 

 múzeumi praeperator, Ahafi-Aiguer könyvkiadó, Toinala mérnök, 

 Sártory hivatalnok, Ulbrich tőzsde-bírósági titkár, Baudisz főorvos, 

 Stipanits tanító, Schrueitzer kereskedő, Kouáts ref. lelkész, Gahrielli 

 tisztviselő, Sedlaczek törzsorvos, Török Arthur műegyet. hallgató? 

 Jámbory minist, hivatalnok. 



Ennek a pár névnek megemlítése nincs is szándékosság híán, 

 hogy így a „Magyar Kritika "-nak olvasói is lássák, hogy kinek lel- 

 kében épített az idealismusnak, a szépnek és nemesnek kul- 

 tusa oltárt. 



Aigner a magyai- visz^onyok tárgyalásának folyamán ismétel- 

 ten reáfordítja a szót Nemzeti Muzeumunkra, melynek lepkegyűj- 

 teményében (a Treitschke-féle európai g^aíjteményn^'el együtt) ma 

 huszonhétezer lepke van. 



A kétszázkét oldalos k(>nyvnek két függeléke van : „Külföldi 

 lepkészeti irodalom" az egyik, „Magyarországi lepkészeti irodalom'' 

 a másik függelék. 



Az elsőben irigylésre, de egyben dicséretre méltó türelemmel, 

 közel félszáz lapon, a világirodalom minden nevesebb szakba vágó 

 editiója az ismert bibliográfusnak lelkiismeretességével van felso- 

 rolva. Ez, nemkülönben az a körülmény, hogy a magyarországi 

 lepkészeti irodalomnak névvel megjelent és névtelenül napvilágot 

 látott lepkészeti munkáin kí\'ül az összes entomologiaiak is meg- 

 vannak, elegendő jogczím \'olt arra, hogy „ A lepkészet története" 

 Entz Géza és Horváth Géza előzetes bírálata, véleményes jelentése 

 alapján a könyvnyomtató műhelyl^e kerüljön. 



