3 Az (ilinafa paizstetvei. 



alma paizstetü-nok, igen is reá telepszik úgy az alma- mint a körtefa 

 gyümölcsére és pedig teljesen azokra a helyekre, a hová a kali- 

 forniai paizstetű is szokot, tehát a csésze és a szár táján levő be- 

 mélyedésekbe. Azoknál a körtéknél és almáknál, a melyek szemem 

 előtt voltak, nem láttam a letelepedés helyén semmi elszíneződést, 

 sem semmiféle bemélyedést sem, a mint az némely esetben a ka- 

 liforniai paizstetvek letelepedésével vele jár. 



2. A Diaspis pirico/a Del Guercio (fallax Horv.) ^) — vagyis 

 a phos almapaizstetü, ez ideig még nem akadt semmiféle termésen. 



3. Mytilaspis pomorum Bé. — a kagylós almapaizstetü vi- 

 szont gyakran fordul elő az almán. Dr. Lovassy Sándor kedves bará- 

 tom már mintegy 5 — 6 évvel ezelőtt küldött Keszthelyről a Rovar- 

 tani Állomásra egy kis almát, a mely tele volt e paizstetűvel s 

 ugyanazt láttam ez idén is : sőt egy ilyen fertőzött almafácskánál 

 láttam még azt is, hogy a kagylós almapaizstetü nemcsak a gyü- 

 mölcsre, hanem a levél szárára, sőt az annak folytatásául szolgáló 

 levélgerinczre (levél főbordájára) is igen tömegesen telepedhetik le, 

 tehát e tekintetben épen olyan természetű, mint az Aspidiotns 

 perniciosus — kaliforniai paizstetű — a mely a levélre szintén 

 letelepedik. 



Azt hiszem azonban, hogy honi paizstetveinknél ez a letelepe- 

 dés csak véletlen, vagy talán helyesebben mondva a kén^^szer hely- 

 zet folyománya. Mert, hogy ha pl. a kaliforniai paizstetű letelepszik 

 az almára^ a nyár folyamán nem jár reá nézve semmi veszélylyel ; 

 hiszen 38 — 40 nap alatt kifejlődik és egy éven belül 4 — 5 ivadéka 

 lehet : tehát míg a gyümölcs a fáról, vagy levélről lekerül, addig 

 3 — 4-szer lekerülhet a paizstetű is róla. Nem így áll a dolog ide- 

 tartozó honi fajainkkal ; ezeknek évente csak eg}^ ivadékuk v^an 

 és a telet vagy mint fejletlen álczák {Asp. ostr. és Diasp. piricola) 



1) Az Európában előforduló s egyúttal két legközönségesebb paizstetü- 

 laj neve {Asp. ostreaeformis Curf. és a fenti D. piricola) Signorét óta tel- 

 jesen össze van zavaiva s e zavarás már magától Signoret-töl származik, a ki 

 eg}' név alá két fajt (Asp. ostr. hímet és D. pir. nőstényt) vont öísze ; e za- 

 varon nem segített az 187t)-iki javítás sem, midőn az Asp. hímet a D. 

 hímével cserélte IVI Sigroret ezen tévedésérc rámutatott ugyan már 1881-ben 

 Lichtenstein, de ö a bajt nem javította, hanem növelte egy újabb névvel. 

 Douglas és kivált Morgan adatai alapján ma már bizonyos, hogy a Curtis- 

 (Ruricolai-íéle A. ostreaeformis mi legyen; míg a Signorét- 1 éle Z). o^í'rrtíé'/or- 

 ■mis elesik és helyébe jön a Del Guercio-tól ISBA-ben adott Asj). piricola 

 név azzal, hogy e paicstetű nem Aspidiotus, hanem valóságos Diaspis; az 

 ugyanerre a fajra vonatkozó D. fallax Horv.-féle név, mely 1896-ból vAó, 

 csak mint svnonym jön tekintetbe. Söt azt látom, hogy Del Guercio elneve- 

 zése is aligha marad tenn, mert nagy a s^yanúm, h )gy a Colvée-féle 1881. 

 évi Diaspis piri szintén ide tattozik, bár ezen leírásnak van némi hiánva, 

 és előbb ki fog kelleni mutatni, hogy vajon a spanyol állat tényleg egya^o- 

 nos-e az itt szóban levő állattal. 



