Abafi A. Lajos. 13 



Addig csakis a hatást, az eredményt látjuk, és valamint az 

 aesthetikus igyekszik a szépnek megnyilatkozásait bizonyos törvé- 

 nyekre visszavezetni, ügy ez esetben mi is csak arra szorítkozha- 

 tunk, hog\' az ismeretessé vált jelenségeket bizonyos rendszerbe 

 hozzuk. 



Az elszínezésre s eltérésre általában Standfuss (Handbuch 

 d. paláarkt. Gross-Schmetterlinge) három kategóriát állít fel : I. Tör- 

 vények, melyeknek többé-kevésbbé minden lepke alávetve van, 

 (albinismus, melanismus) II. Törvények, melyek alá nagyszámú, 

 részben nem is rokon faj esik (színváltozás, helyi fajváltozatok vagy 

 lokális variatiók, és évszaki változatok = .Saison-Dimorphismus) III. 

 Törvénj^ek, melyek egyes fajokra, vagy rokon fajok csoportjaira 

 vonatkoznak. 



Az albinisimis abban áll, hogy a festőanyag (pigment) a pik- 

 kelyekben el nem éri a rendes kiszínezést, hanem többé-kevésbbé 

 a mögött elmarad, sőt némely ritka esetben látszólag teljesen hiány- 

 zik. Oka \^alószínűleg individuális belső megakasztásban rejlik, a 

 mely a minden irányban való rendes kifejlődést gátolja. 



Némely esetben az albinismus az egész állatra terjed ki, de 

 úgy, hogy a rajz többnyire még akkor is tisztán felismerhető. Ez 

 a typihts albinismus soha sem támaszkodik bármi módon az ere- 

 deti rajzra pl. azáltal, hogy valamely részben fehér vagy egyéb- 

 ként igen világos rajzú fajnál ezek a rajzelemek a rendes mértéken 

 túl terjeszkednének. 



Ih'en a bemutatott Coenonyrpipha. pamphüush., melynek ere- 

 deti sárgásbarna színe sárgás fehérré vált. a rajzot azonban tel- 

 jesen megtartotta. Ezt a példányt Budapesten 1898. aug. 22-én 

 fogtam, s ugyanaz időtájt Pável János is fogott hasonló példányt. 

 Ezt az eltérést jóval sárgásabb példány után az utóbbi időben ab. 

 &>iirnea név alatt Habich O. írta le. Ide tartozik a Satyms Are- 

 íhíisa Esp. azon gyönyörű eltérése is, mel3'et ab. peszérensis név 

 alatt leírtam s a mely az eredeti rajzot szintén megtartotta, csu- 

 pán sötétbarna színe vált fakóvá. Ilyen továbbá a bemutatót Bom- 

 hyx castrensis L., melynek színe az eredeti sárga és barna helyett 

 egészen fehér, csupán némi sárgás vegyületet s a felsőszárny 

 mellső szegélyén a rajz némi nyomát mutatja. Ezt a feltűnő pél- 

 dányt Pável János fogta Budapesten. Kevésbbé feltűnő a színvál- 

 tozás ajbemutatott Polyommatiis dispar Hw. var. rutihts Wnb. 

 nőstényén, mely a pirosból a sárgásba megy át; nevezetesebb a 

 Fészerről került hím, mely az Angliában élt s ott kiirtott törzsfaj 

 minden characterével bír. 



