106 . 103 



se flere af disse lysende Punkter, optraadte de i andre Nætter med 

 større Mellemrum eller udeblev ganske. Jeg skal sluttelig minde 

 om, at et Medlem af en beslægtet Familie, den middelhavske 

 Chætopterus variopedatus ligeledes er lysende. 



Nogle Bemærkninger om Foecilochaetus (Clap.) og 

 Disoma: 



I „Beobachtungen tiber Anatomie und Entwicklungsgeschichte 

 wirbelloser Thiere", 1863, p. 77 beskriver Claparéde forskjellige 

 Udviklingstrin af en Larve, som han mener maa høre til en endnu 

 ubekjeudt Chætopodform , og 11 Aar senere mener han iblandt de 

 under Lightning-Expeditionen fundne Orme at have opdaget den 

 fuldt udviklede Form, som han giver Navnet Poecilochaetus Fulgoris. 

 (Ehlers: Beitrage zur Kenntniss der Verticalverbreitung derBorsten- 

 wiirmer, p. 3 og 9, Zeitschr. wiss. Zool. XXV. Bd.) Paa Grund 

 af dette Dyrs højst ejendommelige Bygning tør han ikke udtale 

 nogen sikker Dom om dets systematiske Stilling, men synes dog 

 nærmest tilbøielig til at henføre det til Spionidæ eller Arkiidæ. 

 I Beretningen om Porcupine-Expeditionens Udbytte nævner Ehlers 

 (Op. cit. p. 62) igjen denne Form; men da han kun har seet et 

 Par beskadigede Fxemplarer, udtaler han sig ikke nærmere om den. 

 Blandt nogle Børsteorme, som Hr. Stud. mag. Petersen i dette 

 Efteraar har indsendt til det zoologiske Museum, og som ere ind- 

 samlede under en Fart med Kanonbaaden Hauch, findes nogle 

 Exemplarer af den ovennævnte Claparédeske 'Larve (tagne i 

 Nærheden af Skagen), som jeg maatte antage for et yngre Trin af 

 Disoma multisetosum. Først senere kom jeg ved Benyttelsen af 

 Clap åredes først nævnte Arbeide til Erkjendelse af dens Identitet 

 med den deri beskrevne Larve og blev meget forbauset ved i Poe- 

 cilochaetus Fidgoris at gjøre Bekjendtskab med dens fuldt udviklede 

 Form. Da Claparéde har givet en god Beskrivelse af denne 

 Larve, skal jeg her henvise til den og kun gjøre opmærksom paa 

 Overeensstemmelserne mellem den og Disoma, hvoraf i det Mindste 



