124 127 



enkelte Arter til syvende Ring). Den forreste Deel, som kun hos Eu- 

 phrosyne er tydelig udviklet, er et langstrakt, smalt, lios sidstnævnte 

 Slægt tydelig begrændset Parti, som fortil bærer 2 (hos nogle For- 

 mer, som det synes, 4) meget smaa Følere samt paa Undersiden 3 

 smaa Øienplettcr. Paa hver Side findes en dobbelt Række af 

 Børstesamlinger, som ikke sidde i Parapodier, og af hvilke Ryg- 

 sidens, som enten ere indesluttede i tynde, flossede Hudkamme eller 

 blandede med Gjæller, danne brede, paa Legemets Længdeakse 

 lodret stillede. Bundter, som kun lade et smalt, midterste Længde- 

 parti ubedækket. Bugsidens Børster, som sidde tæt under dem. 

 danne enten smalle Bundter, eller der findes kun en enkelt (sam- 

 mensat) Børste paa hver Side. Børsterne ere, med den nys nævnte 

 Undtagelse, usammensatte, i Almindelighed temmelig korte, noget 

 stive og næsten altid med togrenet Endedeel, hvis Grene som oftest 

 ere meget uligestore. De ere hule indvendig og meget skøre ^). 

 Gjællerne, hvis Tal er meget forskjelligt (1 — 12 i hvert af Ryg- 

 delens Børstebnndter) ere mere eller mindre stærkt grenede, og 

 medens Grenene hos nogle Former ende tilspidsede, ere de hos 

 andre i Enden forsynede med en lille knopformig Udvidelse (for- 

 skjellige udenlandske Arter). Hos Euphros>jne optræder foruden 

 Gjæller paa hver Side i Almindelighed tre korte, cirrelignende 

 Vedhæng, som synes at have en fra Gjællerne forskjellig Byg- 

 ning: et ved Børsternes øverste Ende, som sidder lidt foran den 

 nærmeste Gjælle, et i Nærheden af Bugbørsterne og et midt inde 

 i Børstebundtet. Legemet ender med 2 ovale Analcirrer. Mund- 

 aabningen, som hos Spinther ligger lidt bag den forreste Rand, er 

 hos Euphrosyne rykket længere tilbage og danner en langstrakt 

 Spalte paa Bugsiden. Den begrændses af anden til sjette Ring og 

 foran den ligge to langstrakt nyreformige, sammenstødende Plader. 

 Der findes et udkrængeligt, temmelig langstrakt, cylindrisk (eller 

 kegleformigt?) Svælg, uden Kjæber, men, som det synes, under- 

 tiden i den forreste Deel forsynet med stærke Længdeophøiniuger 

 og smaa haarde Papiller. 



^) Se pag. 127, Anm. 



