136 139 



et, i en Grube eller Spalte tilbagetrækkeligt, Fimreorgan af for- 

 skjellig Byguing (ikke fundet hos Dasybranchus). Medens den 

 første Ring undertiden er børstebærende, følger i Almindelighed bag 

 Hovedlappen 1 — 4 børsteløse Einge. Paa hver Side findes en dob- 

 belt Række af Børstebundter, som ere forskjellige i Legemets for- 

 reste og bageste Deel. 1 Legemets forreste Deel, som hos fuldt ud- 

 voksne Individer^) bestaar af 7 — 12 Ringe, indeholde de korte, vel 

 adskilte Børstebundtor, som mangle Parapodier, i Almindelighed 

 bræmmede Børster, idet der dog i den sidste af disse Einge ofte 

 tillige optræde Krogbørster. I de øvrige Ringe optræde lutter lang- 

 skaftede, undertiden meget smaa. Krogbørster, hvis bøiede Endedeel 

 har een eller flere Tænder, og hvis Skaftdeel har et øverste, noget 

 afsat Parti. De sidde i smalle, lodrette, svagt fremtrædende, liste- 

 formige Parapodier, af hvilke de nederste ofte ere meget lange og 

 de øverste meget korte. Gir rer mangle. Undertiden findes paa 

 Rygsideu i Legemets bageste Deel, i Almindelighed mellem de to 

 Parapodier paa hver Side, en oval Knude, forsynet med en Spalte, 

 hvis Rande ere omgivne med tynde, stive Haar eller Børster og 

 udenfor den er hos en enkelt Form fundet en tungeformig, som 

 Gjælle tydet. Flig. Hos Slægten Dasylranchus optræde i Le- 

 gemets bageste Deel over nederste Parapodie traadformige, svagt 

 grenede Gjæller, som kunne trækkes ind i Legemet. Et blødt, ud- 

 krængeligt Svælg. En i lukkede Kar indeholdt Blodvædske mangler. 

 Medens Segraentalorganerne undertiden ere overordentlig store {No- 

 tomastus), mangle de i andre Tilfælde {Capitella) ganske, og i dette 

 Tilfælde findes paa Grændsen mellem Legemets forreste og bageste 

 Deel paa Bugsideu Tværspalter (hos Hannerne 1, hos Hunnerne 2) 



Claparéde opl^'ser om, at ganske unge Individer af Capitella capitata 

 kun har bræmmede Børster paa de tre forreste Ringe, og at paa de 

 følgende Ringe i Legemets forreste Deel Krogbørsterne efterhaanden 

 fortrænges af bi'æmmede Børster. Derved forklares de meget uovor- 

 eensstemnieude Angivelser af det Ringtal, som bærer bræmmede Bør- 

 ster. Et lignende Forhold synes at finde Sted hos Lumhrinereis (se 

 dette Arheides første Halvdeel i Vid. Medd. nat. Foren. 1882, p. 225) 

 og vil uden Tvivl kunne paavises hos flere Former. 



