foger)afte9tetigion§-9lefotmation> 35 



"naat tmnm m pi'«v{f cé fore. Serforc er t>et cnlelig xaaMktf at 

 "a)?eflcr Sit)cric() blttoec ^ei* fely tiliicetXf fom I)an 09 fel\) btQiaux." 

 ©ibcn/ efter en ^obcn flere StrtlEler/ bctrcfenDe ^iljianbcn Deroppe/ 

 ogl)\)aDfonit)e^ø\)ei af 23aabeii og megen anDen ^orraaiJ/ til (Btof» 

 l^olm 09 flere Scpf^ninger 2c. flutter (>anb met» Dette : "3tem/ naar en 

 "cf;rlfmct honning fanger merf ettg (Sfabe, for ^anD troer De banD (¥ul* 

 "Dejffetroe/ ogmiétrocrDemfom I)anDi¥u(Dctroe/ Da er Det en ©traf 

 "af ©UDé lonlige Domme for nogen aabenbarlige ©ierninger. 2)a 

 "ifai Konntngenagte DattiDé OrD : Cor Regis in manu Dei eft> cg 

 "flimre ©U^.Sofigten/ fom S)a\jiD giorDe. 



ka eft. lo. An: Epifcopus Ottonien: manu propria, 



§. 21. 



©aafeDf ^ (tuDDe 2??ef?er 5MDerid)é @f uDémaal og Eloge fra ^tffo^^ 

 3mé5lnDer|Ton/ ^voriDet\)«?rfJe\)ar atDfrut>ifagDe^iffe noget eeneflc 

 ufantt OcD. If^i Det fet\3famme beoiDneiJ af alle anDrc/ fom leV)eDc uDi 

 og efter De 5:iDer/ baaDe ©venflfe og DanjTe/ nemlig at Denne ^ong 

 ©triflierne florc ©unflling og ^anDtlanger var en aabrnbare ®IM 

 ^efpottere og uctjriflelig aWanD/ ja en 3(tl)eifl/ ©UD^ og StivUné Siert-- 

 De. Og ^am var Det Dog/ fom gongen, og bang 9IaaDgiPerf¥e ©igbret 

 •2i5iUemér glorDetilet ^irfené l^owcD f)n i ^Klgerne, og opboyeDe til 

 ^rfe^95ii¥opDommeti £unD. ^t)orleDeé Dette funDerime (Tg mcD De 

 rette 9leformationé Tanhv/ meD en ©bviflelig Omforg for ^irfen/ meD 

 ^RetfcfrDigbeD og en reDelig 3ntention for ®UD/ til ^ané Ort^ ou 

 CfyangeliiSorfremmelfe/ inDfltlleétilenb\)er fornuftig at Domme om. 

 5tlt b^aD Der fanD flgeé til j^ongené UnDffplDning/ tieeD jeg iffe paa an« 

 Den OTaaDe at uDflnDe/ enD at foreflille fig Den !5erDflige 3ntereffe/ fom 

 kongen fogte/ iatfaaeen(Jrfe'35ii¥optil£unDe@tigt/ DerwilDeiuTre 

 t)ané a)?aielT. alDeleé til 23illie/ og afflaae Det faa Utnge omtyifleDe SBor« 

 ttngbotmé 2anD til Sronen. ©ligt yar forfogt meD De forrige (J rfc- 

 JSifpcr/ men forgiæweg. Sen ^eD/ fom Difle veD Dercé SnDtrieDclfc 

 maatte aflof gge til Sapitelet og Sannif <,-rne i £unD/ om at bolDe alle ^ir* 

 fené og ©tifteté ^crligbeDer ubeiTaarne, v>ar faa uDtri)ffflig og \'aa 

 flreng/ at ingen f unDe beyægeé til at rtjgge Den. 3[)?eflcr St'i'gcn ©f oD* 

 borg felW/ fom kongen l)a\)De fliPDfe funDe t Den florflc £i?DigheD og Iro« 



(i 2 (Frtb 



