196 Vellay Imre 



Jellemzőbbek azonban a szárnyak tokjain tapasztalt változá- 

 sok, különösen az alsó szárnyak tokjai, melyek megnagyobbodván, 

 most már első pillanatra is feltűnnek. így nevezetesen azt találjuk, 

 hogy a szárnytokok többé nem a meso- és metanotum alsó sarká- 

 nak kibővülése folytán lefelé irányult karélycsíkhoz, hanem ellen- 

 kezőleg beillesztési helyük körül fölfele hajlított, egyénszárú három- 

 szög alakú lemezekhez, valóságos kis szárnyakhoz hasonlítanak, 

 melyek a sáska test oldalain olyképen fekszenek, hogy a szárny- 

 lemez leghosszabb oldala, — mely lefelé növés esetén a szárny 

 mellső oldalának felelt volna meg, - - ezen felhajlítódás után a 

 test középvonala tájára jut és ezen elhelyezkedés mellett az alsó 

 szárny tokjának egy kis részét elfödik, szabadon álló csúcsuk pedig 

 a test középvonalában egymással érintkezik. 



A szárnylemezek a fejlődés ezen fokán az első potroh gyűrű 

 hátsó szegélyénél nem hosszabbak s rajtuk a szárnybütykök már 

 felismerhetők, melyekből egyes jól kivehető bordák, a majdani 

 hossz-erek sugárzanak ki 



A negyedik vedlés stádiumát kizárólag az jellemzi, hogy az 

 alsó szárnyak tokjai már a negyedik potroh gyűrűig érnek és a 

 test oldalait nagyobb hosszúkás lemezek alakjában tetőzetesen 

 fekszik meg, továbbá, hogy ezen lemezek a felső szárnyak tokjait 

 annyira elfödik, hogy azokból a test középvonala irányában csak 

 egy keskeny csíkocska marad szabadon ; végre, hogy a szárny- 

 bütykök ezentúl fehéres színűek, melyekből a szárny oldal s hátsó 

 szegélye felé húzódó bordák elhelyezkedése és sugárzása már a 

 kifejtett példányok erezetére emlékeztet, de azokon a Graber-től 

 említett haránt-erek még nem találhatók. 



Színezetük is megváltozott. Eddigi tarkaságuk eltűnik s a 

 helyett a kifejlett példányok egyenletesebb sárgás-barna színe az 

 uralkodó. 



Az ötödik vedlés után kibontakoznak a szárnyak, de ezek a 

 tokokból való kiszabadítás után a gyűrődések miatt annyira eltorzultak 

 és puhák, hogy ezen gyűrődött halvány hártyák inkább összegyü- 

 moszölt papir foszlányokhoz hasonlóbbak, mint röpülő szervekhez, 

 mert még a szelek fú vására is lengedeznek, mindaddig, a míg a 

 megújult szervezetben a nedvek egyenletes eloszlása és körforgása 

 következtében a felbőr gyűrődései ki nem egyenlítődnek s az így 

 kisimult test felülete, az ott végbe menő chitin izzadmányokból 

 ellentálló réteget, — chitin-vázat — nem nyer. 



Míg azonban ezen keményedési és erősödési processus tart, 

 addig a röpülő szervek előbbeni tetőzetes helyzetükből kimozdulnak, 



