1!»4 Vellay Imre. 



chitin-pánczélja csak csekély rugalmassággal bír, ezen növekedés 

 csak addig tart, míg a sokkal rugalmasabb ízületi hártyák is ki- 

 tágultak : ezentúl a külső növekedés megszűnik s a sáska egy-két 

 napig egyenlő állapotban marad a nélkül, hogy a táplálkozással 

 ezen idő alatt szünetelne. 



A táplálkozás folytatása azonban azt eredményezi, hogy a 

 sáskának belszervei, főleg pedig a chiiin-pánczél (cuticula) alatt 

 levő epidermis 1 ) hártya még mindig növekszik ; minthogy pedig a 

 chitin-pánczél tágulásra már nem képes, ezen növekedés most már 

 csak úgy lehetséges, s tényleg úgy is megy végbe, hogy 'az epi- 

 dermis a chitin-pánczél alatt összegyűrődik, mi ismét azt eredmé- 

 nyezi, hogy a gyűrődési ránczok szaporodásával az epidermis a 

 cuticulától (chitin-pánczéltól) lassanként elválik s mire az epidermis 

 tökéletesen levált, a sáska teste a cuticula által képezett tokba 

 záródik. 



Az epidermis leválásának kezdetével sáskánk haloványabb 

 foltokat nyer, melyek a leválási processus előrehaladtával folyton 

 nagyobbodnak, később egymásba olvadnak, míg végre a halványabb 

 szín az egész testre kiterjeszkedik. 



Ezen foltok s később az egész test elhalaványodása onnan 

 van, hog}' az epidermis leválása folytán a cuticula elvesztvén az 

 alatta levő edényekkel való összefüggést, elhal. 



Sáskánk tájékoztató és egyéb szervei ezen állapotban elvesz- 

 tik a külvilág iránti érzékenységüket, mert a külvilággal való köz- 

 vetlen érintkezést az elhalt cuticula lehetetlenné teszi. Csápjai tapo- 

 gató szervül nem szolgálhatnak, mert nem éreznek, szemei az át- 

 látszatlannak mondható burkon keresztül nem láthatnak, szájszervei 

 mint az ingadozó fogak, megtagadják szolgálatukat, sőt lábait is 

 csak óvatosabban használhatja, mozdulatai ezért lomhábbak mint 

 egyébként, szóval minden jel arra mutat, hogy azon takaró pánczél, 

 mely az előtt a külbefolyásoktól védett, most már valóságos teher 

 a fiatal sáskára nézve. 



A sáska ezen tűrhetetlen állapot érzetében rendszerint vala- 

 mely védettebb helyen, füvek tövében, valamely mélyedés vagy 

 repedésben megállapodik, ootrohát izgatottan hol kinyújtja, hol be- 

 húzza, lélegzik, levegőt szivattyúz s ezt a vérrel együtt a tor és 

 fej felé szorítja s ezen erőlködés végre azt eredményezi, hogy alig 

 egy fél órai vajúdás után a cuticula a tor közepe táján felhasad 

 s további görcsös légző mozgás után kibóvik a fej, azután a csá- 

 pok, később a potroh s legutoljára a lábak s nem telik bele egé- 



l ) Tulajdonképen hippodermis-röl van szó. Jablonowski. 



