Vt'llay Imre 181 



az emberektől félrehúzódva végzé ; s ilyen volt akkor is, mikor 

 reá nézve a megváltás órája ütött. 



Vellay pályája egy autodidacta pályája volt. Eveken át czél- 

 talanul küzdött az életben, de mindenütt felhasználta az alkalmat, 

 hogy tanuljon s erre a kiképeztetésre, mint maga is följegyzi 

 „sohasem a kényszerhelyzet, az anyagi érdek utáni hajsza, hanem 

 mindig környezete adta meg az impulsust." S míg eleinte a 

 tanulással pótolni igyekezett ifjú kora mulasztásait, addig későbben 

 az már annyira természetévé vált, hogy a folytonos „tannlmányo- 

 zás" kizárta a rendes munka lehetőségét. 



Habár Vellay nem szerzett u. n. „nagy" érdemeket a magyar 

 entomologia körül, mégis mint szorgalmas munkás és Szeged 

 város faunájának éveken át buzgó kutatója, elég érdeme van 

 arra, hogy emlékét a jövőnek megmentsem és élete folyását, a 

 mennyire azt e lap szűk kerete megengedi, vázlatosan követke- 

 zőkben foglaljam össze. ^) 



Vellay Imre Ede Nagy-Becskereken I85ü. évi október hó 1 1-én 

 született. Apja \'ellav Antal, csizmadia volt és Imrén kívül még 

 két leánygyermeke volt. Imre gyermekkorában sokat szenvedett, 

 kivált az anyjától s ez a szenvedése még f(jkozódott apja halála 

 után. V'ellay elemi iskoláit és a piarista gymnasiumban, az alsó 

 négy osztályt N. -Becskereken végezte. Hogy az ötödiket miért nem 

 fol}' tattá, azt nem tudni: alkalmasint azért nem, mert N. -Becskereken 

 nem volt főgymnasium és hogy másfelé menjen, arra nem kapott 

 otthonról segélyr. Akkor — a négy gymn. osztály elvégzése után 

 — mint írja, naponta 10 órán át „korrepetált" és havonta 'óO — 35 

 frtot szerzett Habár ez összegből anyja a leányok ' nevelésére 

 sokszor Vellay tudta nélkül is sokat lefoglalt, mégis annyija ma- 

 radt, hogy félre tehetett valamit. 1865. őszén a zsidó rabbi aján- 

 latára helyettesíté Nagy-Becskereken a zsidótanítót s minthogy még 

 azonkívül is magántanítással foglalkozott, összetakarított annyi 

 pénzt, hogy 1866 őszén, egy évi késedelemmel, Szegedre mehe- 

 tett, hogy ott az ötödik osztályt folytassa. Fél évig csak meg volt 

 valahogyan, tanult is ; de a második félévben már elfogyott a pénze 

 s akkor szomorú idők következtek reá nézve. Mint házi tanító 

 alkalmazást nem kapott, „mert a szegedi „spiesbürger" — mint 

 Vellay írja — ebben a dologban is saját gyermekeit oktrojálta az 



1) Ezeket az adatokat Vellay különlele följegyzéseiböl, levél fogal- 

 mazvány töredékeiből, hivatalos adatokból és Vánky József szegedi tanár úr 

 szíves értesítése alapján állítottam össze. 



/ablonowski. 



