18* Jablonowski Jó-xsef 



1 878. novemberben elhagyja a grófi családot, mert tanítvá- 

 nya a Theresiánumba került. Akkor Szegedre ment Balogh János 

 szegedi kir. közjegyzőhöz mint nevelő és irodatiszt. 1878 no- 

 vember 12-től 1882-ig tanítja a közjegyző gyermekeit, 1884-ig, 

 Balogh haláláig — irodájában mint díjnok, majd mint fogalmazó 

 dolgozik. Ezen időben Vellay tanári pályára is készülve, zoológiát, 

 növénytant és földrajzt „proprio Marté*' tanul. Hogy próbált-e vizs- 

 gázni is, vagy nem, azt nem tudom. — 1884-től 1895 augusztus 

 haváig Szegeden Abafi Aurél kir. közjegyző irodájában mint igtató, 

 kiadó és fogalmazó-segéd dolgozik. 



Már Abalinál volt alkalmazva, midőn a marokkói sáskajárás 

 alkalmával részt vett a földmivelésüg\-i m. kir. minisztériumtól 

 vezetett irtási munkálatokban. E réven azután fölkerült Budapestre, 

 ahol 1895. óta a m. kir. állami Rovartani Állomáson mint aszis- 

 tens működött. 



Az 1884-től kezdődő időszak volt az, midőn Vellay teljes 

 odaadással kezd foglalkozni a roxartannal.^) Ekkor kezd gyűjteni 

 Szeged vidékén és gyűjt mindent. 'Joleopteráit Reitter Ödön morva 

 coleopterologus határozza meg, a Hemipterakat dr. Horváth Géza, 

 míg a többi állatjait a N. Múzeum szakemberei. Gyűjtését szen- 

 vedéllyel folytatta : mihelyest csak az irodából kiszabadult, rögtön 

 künn termett s e miatt sok gúnynak volt kitéve oda lenn Szege- 

 den, de azt ő föl sem vette. Délben egy darab kenyérrel a zsebé- 

 ben futott ki Szeged határába és három órakor már hivatalban 

 ült; és míg sokszor éjjel 12 — 1 óráig elült és gyűjtött an\agát 

 rendezte, addig reggel 5 — 6-kor már megint künn volt. 



Igen takarékosan élt. Sonka, tej, kenyér : ez éveken át a 

 mindennapi eledele. Összes megtakarított pénzét pedig könyvekbe 

 veri, sőt hitelbe is vásárolja azokat. 



Es nevezetes, hogy Vellay mennyire nem szeretett — fizetni. 

 Német, osztrák, budapesti és szegedi könyvkereskedő a pénzét Vel- 

 laytól mind csak per útján kapta meg. Egy ember sem perelt talán 

 annyit, mint ő. Szabó, suszter, asztalos, könyvkötő, takarékpénz- 

 tárak, könyvkereskedők mind perlik őt s Vella^' csak így fizet. 

 Hogy a prókátor- doktorok mennyire tudnak egy ilyen szerencsétlen 

 deliquensen „srófolni", azt szegény Vellay a hónapok első napjain 



1) De gyűjtött ü már régebben. A szegedi kir. főreáliskola 1894. évi 

 értesítőjében ug3'anis olvasom; „Xem csekélv azon rovarok száma, a melyeket 

 az nrviz előtt Vellay gyűjtött." Adatok Szeged vidékének állatvilágához az 

 említett értesítő 4. oldalán. A szegedi árvíz lb79-ben volt. 



