VelLiy Imre 185 



nagyon érezhette. De — ugv látszik — ez a perelés eíeme volt : 

 ü a fiskális-doktoroktól nem ijedt meg : szembe szállt velük, nya- 

 kukra idézte a végrehajtási törvén\- girbe-görbe paragrafusait s 

 azután — megalkudva a helyzettel — mégis csak fizetett, rátán- 

 ként kétszer-háromszor annyit, mint a mennyi az eredeti adós- 

 sága volt. 



Eg>- másik jellemvonása az volt, hogy mindent csak maga 

 szeretett elvégezni. Ha reggel munkába kapott, csak az ég mond- 

 hatta előre, hogy este min végzi azt. Ha rósz volt a tolla, a 

 helyett, hogy mást vett volna, javította azt ; de rósz volt a szer- 

 számja, hát előbb azt igazította; majd észrevette, hogy a gyalu- 

 padon van a hiba, tehát azon mesterkedett s így haladva, egyik 

 tárgyról a másikra ugrándozva, csakhamar annyira belemerült a 

 „tanulmányba", hogy sokszor maga sem tudta, hogy eredetileg — 

 mit is akart? De ő ebbe a valódi hörcsög-munkában nagyon „Z^o/- 

 dog'' -r\í\k érezte magát. 



Az emberektől nagyon félt. A kit igazán kiismert, ahhoz 

 ragaszkodó volt ; sajnos, hogy sok ember önzetlen jóságával csak 

 visszaélt és így volt oka elég, hogy annyi csalódás után sok is- 

 merősétől teljesen visszahúzódott. Társaságba nem szeretett menni 

 s ha mégis megjelent, igen félszeg volt ; kivált ha ilyenkor nőkkel 

 is találkozott, akkor önuralmát teljesen elvesztette és azt sem 

 tudta, mit csináljon. 



Vellay — bár jeg3^zete rakásszámra volt — irodalmi mim- 

 kálkodást nem igen folytatott. Volt neki egy kedvelt eszméje, hogy 

 megírja Szeged faunáját, úgy a hogyan az az ottani flórával és 

 talajviszonyaival összefügg, de a bevezetésen kívül semmi sem 

 készült el. Vánk}'^ József szegedi reáliskolai tanárral együtt össze- 

 állította Szeged bogarainak jegyzékét, amely 1894-ben meg is 

 jelent.^) Érdekes dolgozata van a marokkói sáskáról is, a mely 

 azonban egyelőre még kéziratban a m. kir. állami Rovartani Állo- 

 más irattárában van. Szeged városára kiváló érdekkel bírnak 

 Vellay Imre ama dolgozatai, a melyeket Szeged város monogra- 

 phiájáról, de kivált a szegedi természetrajzi múzeum érdekében 

 1893— 1894-ben a szegedi napilapokba (a Szegedi Híradóban) 

 írt. Midőn pedig már velem a Rovartani Állomáson dolgozott, 

 unszolásomra eg\' hosszabb dolgozatot a „hernyózásról" írt, amely 

 a „Köztelek" nevű gazdasági lapban meg is jelent. Utolsó munkája 



M »Adalékok Szeged vidékének állatvilágához.* Vánky József és Vellaj^ 

 Imrétől. A szegedi kir. íöreáliskolai 1898—94. évi értesítőjében. 



