táplálékukat. Hasonló példát mutat egy franczia hadihajó, mely- 

 nek bordáit ólomlemezekkel fedték be ; ezeket a Bostrichus-í-aiok 

 úgy átlyukasztották, mint a szitát, s ugyanazt észlelték régibb 

 épületek rézfedelein is, melyek szintén szitaszerüen át s át voltak 

 lyukasztva. 



Szívóséletü rovarok. Mindenki, ki a rovarokkal foglalkozik, 

 tapasztalta már, hogy azok mennyire szívós életűek. Akár hányszor 

 tapasztalhatjuk, hogy egy-egy szarvas bogár {Lucanm cervus) vagy 

 hösczinczérunk (Cevamhyx heros F ,) ha hosszabb ideig is áll szesz- 

 ben, felfűzés után magához tért, s ha csak valami kemény anyagba 

 nem volt tűzve, a tűvel együtt, sokszor károkat okozva, megszö- 

 kött. De nem csak a coleopterák ezen európai óriásaival 

 vagyunk így. A lepitopteráknál is jutunk sokszor hasonló szomorú 

 tapasztalatokhoz. A cyancaliumtól megdermesztett Ocneria dispdr-val 

 sokszor jártam pórul, s a sokkal kisebb Aqrotisoh gyakran ültettek 

 fel. Mindezek érthetők. Érthetetlenebb (legalább előttem) egy eset, 

 melyet múlt évi július hóban egy lepkének elökori változása köz- 

 ben figyeltem meg. Ugyanis 1896. évi július 18-án 6 drb PapíHo 

 Machaon L. hernyót leltem a nagybaári határon, köztük két dara- 

 bot a Válea Corbuluit képező, most kopár hegy tetején, melyek a 

 lapályon talált hernyóktól annyiban térnek el, hogy zöld színük 

 sokkal élénkebb s eddig az ilyen hernyókból rendesen szép 

 lepkét kaptam. E két hernyót gyűjteményem részére akartam prae- 

 parálni, azonban szolgálatom gátolt benne, s a midőn erre ráértem 

 volna, már késő volt, a két hernyóm átalakult. Úgyszintén átala- 

 kult a többi P. Mach'iori hernyóm is. Július 24-én, mivel az emlí- 

 tettekből bábom sem volt, hogy a veszett fejszének legalább a 

 nyele maradjon meg, az egyik bábot gyűjteményem részére bizto- 

 sítani akartam. Miért is 7. sz. rovartűvel kétszer t. i. keresztbe átszúr- 

 tam és hogy a kifolyt nedvesség a bábot el ne rontsa, ittatós papir 

 vagdalékok közzé tettem, azon szándékkal, hogy a kiáUitás meg- 

 tekintése utánig ott hagyom elhelyezve. így is maradt, tovább 

 nem törődtem vele. Augusztus 6-án érkeztem haza Budapestről. 

 Első dolgom volt hernyó- és bábszekrényemet megtekinteni. Távol- 

 létem alatt igen sok lepkém kelt ki, egynehány el is romlott az 

 alatt az idő alatt. Nagyobb része azonban teljesen ép állapotban 

 volt, így az öt darab P. Machaon is. Ez utóbbiakat látva, eszembe 

 jutott az általam megölt báb is, melyet üveglappal letakart szi- 

 varka dobozba tettem volt. Biztosra vettem, hogy a báb 13 nap 

 után egészen száraz lesz. Elővettem a dobozt, de a kiszáradt báb 

 helyett egy virgoncz nőstény lepkét találtam. A szárnyak, valószi- 

 nőleg, mert elég tág helyük nem volt, nem voltak kifejlődve, s a 

 sebhelyeken egy-egy fényes fekete pont volt. Nagyító üveggel nézve, 

 ezek szárú szerű anyagúaknak néztek ki, de nem úgy, mintha ott 

 nedves anyag megszáradt volna A lepkét a szabadba vittem ki 

 s itt (nedves homokos helyen) egyszeri párzás után még 7 napig 

 élt. Hetedik napon, daczára folytonos felügyeletemnek, eltűnt, való- 

 színűleg valamelyik közelben volt Lanhix collario áldozata lett. 



