46 KKANCK KEZSÖ 



lakásában, szántóföldjein számtalan, máskülönben kipusztuló állat- 

 nak nyújt megélhetést. 



Csak futólag érintem mindezt, hagyom a részleteket a meg- 

 írandó könyvnek, mely már keletkező félben van : itt is, ott is 

 írnak egy-egy fejezetet. E napokban is jelent meg érdekes pár 

 lap belőle, Howard 0. angol természetbúvár a „Science" 1897. 

 szept. füzetében hosszabb dolgozatban foglalkozik az állatok, 

 nevezetesen pedig a rovarok mesterséges úton való, ember által 

 történő elterjesztésével. 



A továbbiakat czikkéből veszem, mely nem könnyen hozzá- 

 férhető, de mégis megérdemli a bővebb ismertetést. 



A rovarok földrajzi elterjedésének ismerete szerinte parlagon 

 hever. Csak egyes területekről vannak megfigyeléseink. Wallace 

 híres angol zoológus tett ilyeneket. Vizsgálta az Jzori szigetek 

 rovarfaunaját: 212 fajt constatált s 101-ről kimutatja, hogy az 

 európaiakkal együtt jöttek be. Szt-Ilona szigetéről azt állítja, hogy 

 203 rovarfaja közt, 74 az emberrel telepedett meg. E számok a 

 gondolkodónak hosszú értekezést pótolnak. 



Természetes, hogy két vidék rovarfaunájának ezen kicseré- 

 lődése legkönnyebben akkor történik, ha nagyon hasonló a klimájok 

 s hasonló az évszakok változása. A közlekedési eszközök fejlő- 

 dése is fontos e tekintetben. Minél jobb, minél gyorsabb a közle- 

 kedés két vidék közt, annál könnyebben esik meg ez a passiv 

 vándorlás. Ezt tekintetbe véve, már eleve valószínűnek tarthatjuk, 

 hogy Európa és az Egyesült-Államok közt gyakori s feltűnő ez a 

 faunacsere. A tapasztalat be is igazolja e feltevést. Howard 

 ezzel részletesen foglalkozik. Mindenek előtt kiemeh ama meg- 

 gondolandó tényt, hogy az ó-világ rovarai könnyebben települnek 

 meg a szabadság földjén, mint megfordítva. Az amerikai hatlábúak 

 osztják Jankee-társaik megvetését a vén Európa iránt. 



Észak-Amerikában összeállították a gazdasági növényekre 

 kártékony rovarok jegyzékét. 73 fajt foglal magában, melyekből 

 csak 30 endemikus, míg 30-ról bizton tudják, hogy úgy „véletlen- 

 ségből" kapták az United States ajándékul Európából. Amerika 

 pedig eddig csak a Phylloxera-val s a Schizoneura laniginosa-\d\ 

 viszonozta azt. Elég különben ennyi is az ajándékból. Van még 

 különben egy kártékony moly is, az Epliestia Kühmella, melyet 

 amerikai eredetűnek néztek; H o w a r d ezt napkeletről származtatja. 

 Kissé érthetetlen előttem, hogyan lehet ezen jelenséget azzal 

 magyarázni, hogy az összefügg a régibb culturának az újabb 

 iránt való vonzódásával. Ha neomystikus könyvről volna szó, 



