ÚJABB MAGYAR LEPKÉK. . 63 



Felemlíthető volt Yolna. tov áhhá. 3iZ Amphtpyra niicatis Lá. is 

 melynek érdekes történetét Mocsáry Sándor (Természetrajzi 

 Füzetek XIX. 125—127.) adta. E szerint Frivaldszky Imre 1823-ban 

 Mehiádiánál előtte ismeretlen lepkét talált s azt meghatározás 

 végett Sturm nürnbergi lepkésznek küldte, a ki azt lefestette és 

 Amphipyra Frivaldszkyi-nek elnevezte, de le nem írhatta, mert a 

 közben az Anthrenusok tönkretették. Frivaldszky-nak tehát csak 

 az ábrát küldhette meg, a mely gyűjteményében a lepkét 70 évig 

 helyettesítette. Azt utóbb Szíriában is megtalálták s onnan írta le 

 a fenti néven Lederer 1857-ben. Néhány évvel ezelőtt Haherhauer 

 József a Balkánban is ráakadt. 



Felsorolását azon lepkefajoknak és eltéréseknek, melyek 

 magyar honossága a Fauna-jegyzék megjelenése óta állapíttatott 

 meg, más alkalommal adjuk. Abafi A. Lajos. 



Különfélék. 



A hideg és az élet Tudvalevőleg az állatok öntevékenysége 

 vagyis élete, bizonyos feltételekhez van kötve, melyek közöt 

 bizonyára fontos szerepet játszik a hőmérséklet. A minimáhs 

 hőmérséklet megállapítása czéljából érdekes kísérleteket tett újab- 

 ban Pictet Raoul, genfi természetbúvár. Nevezetesen ö plus 10 

 foktól minus 150 fokig szabályozható hűtőkészülékbe különböző 

 élő lényeket tett s megfigyelte azon legkisebb hőfokot, melynél 

 még van élet, de melyen túl a rémséges pusztulás bekövetkezik. 

 Vizsgálatai szerint édes vízben egészen megfagyott halak, föl- 

 engedés után ismét vígan élnek, ha a fagyás rövid ideig tart. 

 Békák 28 fokon alul nem pusztulnak el. A sikló — 25 fokot minden 

 baj nélkül tűr el, — 35 foknál azonban megdöglik. Százlábúak — 50 

 foknál még éltek s csak — 90 foknál következett be náluk a halál. 

 Megsértett házú, közönséges csigák 2 napig éltek 120 foknyi hö- 

 mérséknél, ép házúaknál pedig ezen hőmérséklet is hatástalan 

 volt. Madártojások már— 3 foknál tönkrementek, ugyanis fölengedés 

 után a költésre alkalmatlanok voltak; béka peték ellenben még 



— 60 foknál is csíraképeseknek bizonyultak. Hangyabábok (ú. n. 

 hangyatojások) — 5 foknál egészen elpusztultak. Nevezetes, hogy a 

 selyem lepke (Bomhyx mon) petéi — 40 foknál nem pusztulnak el, 

 s továbbra is életképesek maradnak, de tönkre mennek élősködő 

 mikrobái. Infusoriumok — 60 foknál még élénken mozognak, s csak 



— 150 foknál térnek örök nyugalomra. Bacillusok, Diatomeák, 

 Micrococcusok lehűtés után is normáhsan fejlődtek. Az ízeltlábúak 

 egy része nem valami érzékeny a hideg iránt, erről tanúskodik 

 különösen azon körülmény, hogy a gletschereken is több él közülök. 

 így Schaufuss entomologus júniusban Leia laevifrons-ot talált az 



Kovartani Lapok V. 1889. márcz. 1 



