64 KÜLÖNEÉLÉK 



Estrella hótól fehérlő ormán. Svájczban a gletscherek szélén, 

 kövek alatt igen gyakori az Erythraeus glaciális, a havasi régió- 

 ban pedig az Opilio glaciális, melyet Tschudy 11387 lábnyi magas- 

 ságban a Piz Linard csúcsán is felfedezett. Mindnyájunk előtt 

 ismeretes a Degeeira nivalis és a Desoria glaciális, melyet Nicolet 

 3000 méter magasságban megdermedve talált, de mely már — 11 

 foknál ismét mozgott. Saussttre H. a Montblanc csúcsán hózivatar 

 alkalmával látott özöndék lepkéket röpködni. Ezekkel szemben 

 megemlíthetjük, mint másik szélsőséget, hogy Recoe megfigyelése 

 szerint Algériában Hammam Meskhutin 76 fokú melegforrásaiban 

 él a kis Hydrohiiis orbictdaris nevű vízibogár, Gorka Sándor. 



A fülbemászó mint méztolvaj. Jablonowski József úrnak a 

 fülbemászó kártételéről írt czikke (R. L. IV. 189. 1.), eszembe juttatta, 

 mennyi kárt okoz ezen rovar a méhesben. 31 országos méretű kap- 

 tárom van, melyeket minden nap kétszer azért nyitom, hogy az ajtó 

 mögött a hasadékokban és zugokban bujkáló fülbemászókat megsem- 

 misítsem. Minden reggel és délután találok 10 — 20 fülbemászót, 

 melyek az elfogyasztott méztől csak úgy duzzadnak. Én üldözöm 

 őket, tavasztól az október havában történő betelelésig : 200 napon 

 át. Egy fülbemászó fogyaszt (a m éheket mintául véve) naponta 

 0001 kg. mézet, a mi nem sok ; 200 napon át 0'02 kg. 

 mézet; egy kaptárnál van állandóan legalább is 20 fülbemászó: 

 tesz 04 kg. mézet, 50 krjával számítva 20 krnyi kárt, tehát 31 

 kapttárnál évenként 6 frt 20 krnyi kárt. Naponta megsemmisítek 

 a 31 kaptárnál (vagy szolgám is) legalább is 300 fülbemászót, 

 tesz 200 napon át 60.000 drbot ! és mégis mindig van elég. Ezen 

 évben fogom a Jablonowski úr czikkében említett „lazán össze- 

 csomózott rongyokat" alkalmazni. Miihos htván, kir. föerdész. 



Európa bogarai. A Küster és Kratz által megkezdett és 

 SchUsky J. által folytatott „Die Káfer Europa's" czímű műnek 

 most jelent meg 34. füzete (Nürnberg 1898. Bauer u. Raspe). 

 E füzetben Schilsky 100 fajnak a Dasytini tribusból adja leírását 

 és leír 32 új fajt a palaearctikus regióból. Hazánkból 2 új faj 

 van leírva : Dasytes Viertli Schilsky és Haploenemtis Viertli 

 Schilsky. Faunánkból még a következőket említi : Dasytes tardus 

 Schatif. (Fiume). D. ftisculus 111. var. (Mehadia); Haplocnemus 

 chalconatus Germ. (Fiume, Croatia) és Cerallus ruhidns Schőnh. 

 "(Hungária). Végül pedig a Divales, Dasytes, Psilotbrix, Labonyx, 

 Haplocnemus, Amauronia, Aphyctus, Cerallus, Zygia és Melyris 

 genusok fajainak meghatározására szolgáló táblázatok is talál- 

 hatók. Csiki Eruő. 



A honvédbogár. A R. L.-ban (V. 44. 1.) Merkl Ede „A rep- 

 czének egy elfeledett ellensége" czímén azt a fölötte érdekes 

 tapasztalatot közli, hogy hazai tankönyveinkben kifejtettek egy 

 gyakori repcze ellenséget, az Etűomoscoelis ndonidis-t, melynek pedig 

 népies magyar neve is van: honvédbogár; míg álczáját fekete 

 hernyónak nevezik. Eleinte hihetetlennek találtam ezt a dolgot s 

 hamar előkaptam egy pár középiskolai állattant s íme a Vángel- 

 Roth-féle állattan alapvonalai középiskolák felső osztályai számára, 



