76 Szotnbaihy Kálmán. 



2. Nehria transsylranica Germ. (femoralis Chaud.) Ezt 

 a havasalji tájban élő fajt előbbivel együtt ugyanazon hegycso- 

 portban gyűjtöttem. Eddig szintén csak a Keleti- és Déli-Kárpátok- 

 ból (Máramaros vármegye déli részétől Herkulesfürdőig) volt 

 ismeretes.^) 



3. Legérdekesebb azonban a Pterostichus (Orthomus) barba- 

 rus Dej. nevű faj megállapítása, mely faunánkból ezideig isme- 

 retlen volt. Ezt a fajt 1907. július 3-án gyűjtöttem Gömör vár- 

 megye északi határán, a' Vernár községhez közel fekvő Mokra- 

 hegy tövében. Ezt a Földközi-tenger tájában honos fajt Dejean 

 Dél-Francziaországból (Marseille) írta le, később azután Spanyol- 

 országból, Szieziliából, Palesztinából és Görögországból vált 

 ismeretessé. 



Miután fajunk Magyarország faunájára új, itt közlöm annak 

 rövid leírását; 



Pterostichus (Orthomus) barbarus Dej. {longulus Reiche, 

 elongatus Chd., rectangulus Fairm., longior Chd., atlantieus Fairm., 

 berytensis Reiche). — Szurokfekete vagy szurokbarna, a csápok, 

 a tapogatók, a lábak és sokszor teste alul barnás-vörös. A fej 

 nem nagy, az előtör háta szélesebb mint hosszú, oldalai kerekí- 

 tettek, hátrafelé kevéssé és előrefelé erősebben keskenyedök, 

 hátsó szögletei derékszögúek, tövének két oldalán egy-egy hosz- 

 szanti rovatkával, e között és az oldalszél között elenyésző 

 hosszanti bemélyedéssel. A szárnyfedők gyengén domborúak, elül 

 párhuzamos szélüek, a csúcs előtt öblösek, barázdái mélyek, 

 az első és második között elül rövid paizsocskamelletti baráz- 

 dával, a harmadik köztérben két beszúrt ponttal. Alul legfeljebb 

 az első haslemezek oldalán gyengén pontozott, a -1 — 6 has- 

 lemez mögött mély harántbarázdával. Az utolsó lábfejíz alul 

 szőrös. Hossza 9 — 11 mm. 



Nógrád-Verőcze lepke-faunája. 



Irta A. Aigner Lajos. 

 I. 



Verőcze falú Nógrád vármegye legdélibb csücskén, a Duna 

 mellett fekszik. A falú régibb része dombnak dűl, melyen a kath. 

 templom és fölötte Geitner és Rausch budapesti kereskedők 



1) Csiki Eruö: Magyarország Bogárfaunája I. köt., 189. 1. 



