Magyarország szü-féléi. 



Irta Csiki Ernő. 



XII. 



1. nem: Hylastes Erichsoii. 



(Tomicus Btídei). 



A fej rövid és széles ormánynyá kihúzott. A csápok az 

 ormány végén elhelyezettek és harántos mély barázdákba befek- 

 tethetők, az ostor hét ízből áll, a bunkó rövid tojásforma és 

 gyűrűzött. A szemek tojásformák, hosszúkások, elülső szélük ép. 

 Az állon elül éleeske van. Az előtör háta körülbelül olyan hosz- 

 szú mint a milyen széles, hosszanti középvonala sima. A szárny- 

 fedők tövükön egyenesen lemetszettek, szegélyük itl nem vagy 

 gyengén kiemelkedő. A melltő az elülső csípők előtt mélyen 

 benyomott, a mélyedést kétoldalt éles szegély határolja. A test 

 alak hengeres, felül nem vagy gyengén szőrös, színe fekete vagy 

 sötétbarna. 



Az idetartozó fajok a tűlevelűek gyökerét lakják, abban 

 fejlődnek. 



A fajok meghatározó kulcsa: 



1. Az előtör háta olyan széles mint hosszú, vagy hosszabb, 

 felül (a korongja is) pontozott, gyakran sima hosszanti 

 középvonallal vagy bordával, elől nem befűződött. — 

 1. alnem : Hylastes s. str. „_ ... ... ... ... ... ... ... ... 2 



— Az előtör háta sokkal szélesebb mint hosszú, előrefelé erő- 

 sen keskenyedő, felül ránczolva pontozott, finom sima közép- 

 éllel. — 2. alnem: Hylurgops Lee... _. _.. ... ... 7 



2. Nagyobb fajok, melyek legkevesebb 4 mm. hosszúak. A 

 szárnyfedők hátul sárgán hamvasán szőrösek. ... ... .- 3 



— Kisebb fajok, 3 mm.-nél nem nagyobbak. ... ... ... 4 



3. Az ormány középső éle hosszú, hátsó részóig terjed. A 

 szárnyfedők tövükön egyenesen lemetszettek. 1. ater. 



— Az ormány középső éle rcvíd, csak a csúcs harántos bemélye- 

 désére szorítkozik. A szárnyfedők tövükön öblösek. 



2. cunicularíus. 



