54 Bordán István. 



A következő napon hajnal hasadtával Kalopsida és Kuklia 

 falun keresztül iparkodtam Varosiaba vissza. 



Délelőtt 9 órakor érkeztem Varosiaba, s miután teljesen 

 felesleges volt, kísérőmet kifizettem, a gyűjtött anyagot postára 

 adtam fel és egy kevés harapni valót beszereztem, elhagytam e 

 várost és Capo Greeo felé irányítottam keséimet, hogy a sziget 

 egész keleti oldalát végig bejártam légyen. A forró, sima mész- 

 sziklás terület, hol a vegetáeziónak úgyszólván híre sincs, telje- 

 sen meddőnek bizonyult : néhány légy és pókon kívül más állatot 

 alig találtam ; gyík és kigyó azonban — elég sajátságos — 

 sok volt. 



Csak Agia Napáig mentem, innen nyugot felé vettem az 

 irányt, s Sotira után egy az utamba esett félig rom templomban, 

 de azért mégis szabad ég alatt éjjeleztem, alvásról azonban itt 

 szó sem lehetett, mert a sok hangya ezt nem engedte meg. 



Másnap, május 25-én Ormidia felé tartottam. Amíg csak e 

 község határába nem értem, frissen vetett babföldeket tapostam, 

 majd a csenevész cziprusfa-bokrok közé érve, itt sem igen volt 

 mit fogni. A nap nagy részét az ormidiai szőlőkben és kertekben 

 töltöttem, utóbbi helyeken a narancs- és gránátfák között nem 

 volt mit gyűjteni, a szőlőkben azonban néhány már eléggé ki- 

 fejlődött D. Alecto hernyót találtam, melyeket össze is szedtem. 

 Gyűjthettem volna igen sokat, azonban a legtöbbje még csak a 

 második és harmadik vedlés között volt és tenyésztésről a főhadi- 

 szállásomon, a sok hangya miatt, szó sem lehetett. A Capo Pila 

 felé egy kis száraz patakmedert követve az itt elég buján zöldülő 

 oleánder bokrokat végig kutattam azon reményben, hogy D. Ntirii 

 hernyót sikerül találnom, de még ..nyomukra" sem akadtam; 

 néhány kopott G. Cleojjutra volt az egész zsákmány, melynek itt 

 birtokába jutottam. Nagyon későn este, elcsigázva s elfáradva 

 érkeztem szállásomra Larnakába, hol legnagyobb meglepetésemre 

 az elég biztonságban hitt előbb gyűjtött anyagomnak már csak 

 egy igen csekély részét találtam még meg. Háziasszonyom 

 állítása szerint az éjjelenként a lakásomba került macskák az 

 üvegeket az állványokról leverték, az így a kövezeten elszóródott 

 férgeket kiseperte. Azt hiszem, nem szükséges ecsetelnem, meny- 

 nyire megörvendtem ennek: egy félhavi fáradságos gyűjtésem 

 kárba veszett. (Néhány nappal előbb, mielőtt Cyprusnak hátat 

 fordítottam megtudtam, hogy nem négy, hanem kétlábú macskák 

 kerítették el tulajdonomat, persze akkor már késő volt). 



