VII. 



Spermacethvalen. 



ens de tidligere beskrevne hvalarter samtlige 

 tilhører bardehvalenes gruppe, er spermacet- 

 hvalen — Physeter macroce^halus — en tand- 

 hval, og den er den av tandhvalene som uten 

 sammenligning har hat den største økonomiske 

 betydning. Den er den største av alle tand- 

 hvaler, et kjæmpemæssig dyr, hvis størrelse 

 for hannens vedkommende kan ansættes til en 

 længde av 16 — 20 m., mens hunnerne vistnok sjelden er mer end 

 12 m. lange. Hodet er uforholdsmæssig stort, idet det utgjør 

 ca. Vs av den samlede kropslængde. Dyrets overdel er sort med 

 lysere sider, hvis farve gaar langsomt og jevnt over i den sølv- 

 graa underdel, og det er allerede paa stor avstand kjendelig ved 

 sin ret opstigende pande, sit lange, smale gap og sin hvite tandgar. 

 Spermacethvalens vigtigste føde er blæksprut, hvorfor dens 

 forekomst i første række er avhængig av hvor denne føde op- 

 træder. Ved siden herav tar den ogsaa fisk, skjønt denne ikke 

 spiller nogen større rolle i dens ernæring. Maveindholdet av de 

 fangede eksemplarer er nemlig somoftest udelukkende blæksprut- 

 rester. 



Spermacethvalen — (Kaskelot, Pothval) har en uhyre utbre- 

 delse i de varme og tempererte dele av verdenshavet, hvorimot 

 den ikke i større antal optræder i de kolde havstrøk, hverken 

 mot nord eller mot syd. Tiltrods for at den i flere hundrede 

 aar er blit efterstræbt, forekommer den endnu i betydelig antal 

 og optræder sedvanlig i større eller mindre flokker. Bare naar 

 den hændelsesvis forvilder sig utenfor sine egentlige enemerker 



