DEN (JAMLK 11\ ALFANOST VKD NORGES KYSTER 101 



hvorav den mest kjendte altid har været Skogsvaag paa Sotra 

 nær Bergen. 



Som tidligere fortalt drev saavel biskayere som senere hol- 

 lændere hvalfangst paa norsk kyst, likesom nordmænd om end 

 i ringe utstrækning deltok i den store fangst ved Spitsbergen. 

 Om nordmænds fangst i hjemlige farvand vet vi videre, at 

 amtmand Preben von Ahnen i 1663 fik kongelig tilladelse til at 

 drive hvalfangst i Nordland og Finmarken. 



Fangsten maa ha været ringe og forholdsvis betydningsløs. 

 Omkring 1700 skrev Petter Dass «Nordlands Trompet». Her 

 fortæller han at nordlændingene ikke forstod sig paa hvalfangst. 

 Han skriver om hvalen : 



«Men aldrig var nordlandske bonde saa klog, 

 at dig forulemped hans spyd eller krog, 

 han vidste dig aldrig at fange, 

 hvis ikke du selver paa stranden opdrev 

 og dem til et rov uformodentlig blev; 

 dog det har bedaaret saa mange.» 

 I slutten av det 17de aarhundrede blev der anlagt en hval- 

 fangststation paa Nipø i Grøtsund nær Finkroken, nogen mil 

 nordost for Tromsø. Fangstforsøket mislykkedes. Nye forsøk 

 1731 og 1732 blev likeledes resultatløse. 



Petter Dass har tillatt sig at gjøre en smule nar av dette: 



«Ifjor stod paa Nibø saa smukt et pallats, 



iaar er forvystet og øde den plats, 



nedrevet er ovner og vægger. 



Fra huset vinduer, fra dørene laas 



de pakked tilsammen og seilet sin kaas 



og lod det i skibet nedlægge.» 

 Omkring 1744 synes det som om der ingen hvalfangst har 

 været paa Finmarkens kyst. Schnitler skriver da: 



«Imellem Nordkap paa Magerø og Kinnarodden paa Om- 

 gangslandet søker mangfoldige hvaler ind om sommeren ad 

 Porsanger og Laksefjordene, og fortælles her, at i gamle dage 

 hollænderne skal ha ligget i Laksefjorden og i denne egn fanget 

 hvaler, hvorav man finder endnu den dag idag kjendetegn i 

 Laksefjorden paa Tømmer vikslandet, nemlig hvalben at ligge efter 

 dem.» 



