^ 



156 



DEN MODERNE HVALFANGST 



Hval paa llænseplanen (buksiden). Oksefjord st. Finmarken. 



ninger end hvad der allerede var paalagt den. Den finhval, som 

 fangedes før Iste juni utgjorde en saa betydelig del av den sam- 

 lede fangst, at der umulig kunde skaffes utbytte av bedriften, 

 hvis man ogsaa skulde gaa glip av den. 



Foruten det allerede nævnte eksempel kan nævnes, at «Lar- 

 vik interessentskap for hvalfangst» i aarene 1883 til 1900 ialt 

 hadde fanget 540 finhval, hvorav 171 eller ca. 32 pct. var fanget 

 før Iste juni. 



I en samlet opgave over de norske hvalfangstselskapers virk- 

 somhet ved Finmarken i 1902 utarbeidet av konsul Bryde i 

 Sandefjord, oplyses det, at aarets samlede fangst av finhval ut- 

 gjorde for 7 selskapers vedkommende 312 hval, hvorav 119 eller 

 ca. 38 pct. var skutt før Iste juni. Enkelte selskaper hadde 

 endog større fangst før dette tidspunkt end efter. 



Hvad sakens videnskabelige side angaar var dr. Hjorts utta- 

 lelser en bekræftelse paa alt hvad videnskapen tidligere hadde 

 hat at si om hvalfangstspørsmaaiet, og professorerne Sårs og 

 Guldbergs uttalelser var blit yderligere forsterket ved det rike 

 materiale dr. Hjort hadde tilrettelagt. 



Regjeringens forslag til hvalfredning bygget paa grundlag 

 av undersøkelser og erklæringer og efterat ha hørt hvad partene 

 hadde at fremføre hver til sin fordel, gik saa for § l's vedkom- 

 mende ut paa følgende: 



