JSLANI) 



1 / i 



reculkanonen og andre forbedringer baade paa fangstens og til- 

 godegjørelsens omraade. 



Han drev i en aarrække sin fangststation paa Island og da 

 Chr. Salvesen & Co. i Leith i 1905 blev hovedeier av bedriften, 

 fortsatte han som dens leder indtil videre. 



Omkring denne tid startet Johs. Bull, Tønsberg, «Dansk hval- 

 fangst- og fiskeriaktieselskap» 

 med stationsplads i Veidileyse- 

 fjord og Asgeir sson gik igang 

 med fangst fra Seydisfjord. 



Der var saaledes ved aarhun- 

 dredets utgang en ganske anseelig 

 flaate paa det islandske fangstfelt. 

 23 hvalbaater gjorde i 1900 en 

 fangst av 823 hval, hvorav ut- 

 bragtes 33 600 fat olje foruten en 

 tilsvarende mængde guano. 



Det var dog nu iøinefaldende, 

 at selskapene for en stor del 

 maatte søke sin fangst paa andre 

 havstrøk end tidligere. Fra sta- 

 tionspladsene paa det nordvestlige 

 hjørne søkte fangstbaatene syd- 

 over til forbi Vestmanøerne og 

 øtsover til forbi Kap Langenes, ja 



endog til selve østkysten og sydkysten hændte det at de avsøkte 

 feltet. Der blev derfor stadig længere slæpning paa hvalen, og 

 egne slæpedampere var forlængst blit en nødvendighet, hvis man 

 fuldt ut vilde utnytte hvalbaatenes effektivitet, Spørsmaalet om 

 at flytte stationene blev derfor aktuelt, og ettersom nu hvalens 

 træk og forekomst tegnet sig, maatte de nye stationspladser vælges 

 paa øens østkyst. 



Marcus Bull. 



I 1900 anla saa Hans Ellefsen sin store station i Mjoafjord, 

 og da hans station i Ønundarfjord blev ødelagt av ildebrand, 

 blev bedriften her nedlagt. Samtidig hadde ogsaa Marcus Bull 

 flyttet østover fra Hesteyrifjord til Hellisfjord. Der blev nu 

 snart en række stationer ogsaa paa øens østkyst. 



12 — Risting'. Av livalfangatens historie. 



