258 DEN MODERNE HVALFANGST 



tiggjøre fangsten til det yderste. Den sene vaar hadde dette aar 

 skadet fangsten tiltrods for at man ute i isen hadde skutt ikke 

 mindre end 25 hval, som samtidig blev bragt ind til stationen, 

 da det endelig lykkedes at overvinde ishindringene og naa ind. 

 Man hadde derfor godt haab om et bedre økonomisk utbytte næ- 

 ste aar. 



Dette slog ogsaa til. De samme to selskaper hadde nemlig 

 i 1910 med 6 baater en fangst av 165 hval, hvorav utbragtes 

 5 400 fat olje. Dette gir altsaa en gjennemsnitsf angst av 900 

 fat pr. baat. 



Det er forresten interessant at se, hvorledes hvalen paa den 

 faste station utnyttedes bedre end paa det flytende kokeri. Mens 

 dette nemlig hadde et gjennemsnit av 27 fat olje pr. hval, hadde 

 den faste station 36 fat pr. hval. Hertil kommer saa den utvundne 

 guano. 



Der var i det hele meget som kunde peke i retning av en 

 forholdsvis god sæsong. Isforholdene fra vaaren var saaledes 

 adskillig gunstigere end i de senere aar. Allerede den 29de mai 

 hadde man aapent vand ind gjennem Icefjordens munding til 

 indløpet av Green Harbour. Her blev man imidlertid liggende 

 ved iskanten, til man den 12te juni kunde komme ind til stationen. 

 I denne tid hadde man dog adgang til at flænse og koke, og sel- 

 skapet «Nimrod» hadde for at nytte alle chancer forsynt sin 

 slæpedamper med et par preskjeler for kokning av kjøt og ben. 

 Ved dette selskap blev der i nævnte tidsrum flænset 12 hval, 

 hvis spæk blev fyldt paa en stor tank til senere utkokning, mens 

 man av kjøt og ben paa preskjelene kokte ut ca. 200 fat olje. 



Fangsten gik nu sin jevne gang fra stationen til omkring 

 midten av juli maaned. Da indtraf nye ishindringer, idet is fra 

 Storfjorden drev rundt Sydkap og nordover langs vestkysten, saa 

 samtlige fjordmundinger nordover fyldtes av drivis. Den kunde 

 ligge langs hele landet i et bredt belte av like op til 10 — 15 mils 

 bredde. Det er indlysende at denne drivis nu i den bedste del av 

 sæsongen i høi grad maatte genere fangsten. Skjønt den efter 

 nogen tids forløp tråk væk, kom den dog periodevis tilbake og 

 besværliggjorde fangsten hele den gjenværende del av sæsongen. 



Der var imidlertid utover sommeren en jevnt god hval- 

 bestand. I begyndelsen av sæsongen stod den kun 5 å 10 mil fra 

 land vest av Prins Karls Forland, men senere tråk den stadig 



