VIDERE UTVIKLING 



325 



øgruppen gaar Biansfieldstrædet ind og skiller øerne fra Gra- 

 hamslandet og dets nordøstlige fortsættelse Louis Philips land. 

 Langs denne sydlige fastlandskyst finder vi saa Palmer-arkipelets 

 mylder av større og mindre øer. 



Har man foran sig et dybdekait, vil det herav tydelig frem- 

 gaa, at Grahamslandet stort set fortsætter som en undersjøisk 



Sjøelefanter mellem 4ussak»græs. Syd-Georgia. 



lyg, hvorav saa Syd-Orkney rager op. I en bue gaar saa denne 

 høideryg østover mot Sandwichgruppen, hvorfra den bøier vest- 

 over og gjennem Syd-Georgia gaar tilbake til Staten Island ved 

 Ildlandets spids. 



Syd-Shetlands øer falder i tre forskjellige grupper, hvorav 

 den nordvestlige ingen betydning har hat for vore hvalfangere. 

 Her ligger Clarence Island og Elefant Island. Forøvrig er de 

 største øer King Georges Island med havnen Admiralty Bay, 

 Livingstone Island og Smith Island. Den mest bekjendte ø er 

 Deception med sin kredsformede kraterhavn. Denne havn fik 

 snart den største betydning for hvalfangerne. 



Øerne er høie og litet tilgjængelige. Det høiereliggende land 

 er overalt dækket med gletscherdække, som trær skarpt frem 



