SKIB OG MANDSKAP 



337 



fortjenesten i almindelig koffardifart. Nu da sydfeltene blev optat, 

 og der blev endel konkurrance særlig om folk til de forskjellige 

 slags specialarbeide, som forekommer ved en fangstekspedition, 

 fik hyrene med det samme stigende tilbøielighet og gik snart 

 endog betydelig op. 



Det regnes nemlig ikke netop for nogen fornøielsestur saa- 

 ledes i mer end et halvt aar tilende at være avskaaret fra enhver 



Hvalbaater paa \ei til Syd-Shetland. 



forbindelse med hjemmet og optat med et arbeide, som foruten 

 at kræve alle ens kræfter ogsaa er forbundet med adskillig urens- 

 lighet og ubehagelighet. De lange utreiser og hjemreiser med 

 40 dage eller mer i sjøen virker ensformig og sløvende, og selve 

 livet paa fangstfeltet kan være slitsomt til det yderste. At kli- 

 maet er vaatt og stormfuldt med is og taake, og at sydsommeren 

 paa disse breddegrader ingen sommer er, tjener heller ikke til 

 at øke tiltrækningen for fangstlivet. Det har dog altid vist sig 

 at der er noget over det av spænding og eventyr, som har virket 

 betagende paa mangt et sind. 



Fra rederienes side er der gjort meget for at opholdet ombord 

 i kokeriene kan bli saa godt som mulig for mandskapene. Der 

 sørges i saa stor utstrækning som mulig for godt kosthold, gode 

 rum, sykelugarer, bad, læge o.s.v. — Derfor har ogsaa sundhets- 



22 — Risting: Av hvalfangstens historie. 



