UTRUSTNING. FANGSTBAATER 



345 



so langt inn i kvalen at hola kom inn i buken, og so pumpa dei. 

 Det gjekk bra; men det tok noko lang tid for aa faa kvalen til 

 aa flyta so godt som vi vilde. Og sidan det alt daa var ein 

 god deil mindre kval enn fyrr, fan eg ikkje noke større grunn 

 til aa arbeida meir med denne pumpa. Etter vi hadde brukt 

 henne eit par gonger la vi ho burt.» 



Men ideen kom snart op igjen 

 og blev almindelig anvendt. Et 

 spydformet redskap forsynt med 

 smaa huller paa sidene føres ind 

 i dyrets krop. Dette redskap fæ- 

 stes til en gummislange, og denne 

 sættes i forbindelse med en va- 

 cuumpumpe, hvorved der forholds- 

 vis hurtig pumpes luft ind i hva- 

 len til den kan holde sig flytende. 

 Naar hvalen saaledes er pumpet 

 op, plantes der et flag med eierens 

 merke paa den. Hvalbaaten gaar 

 saa videre for at jage og dræpe 

 flere. 



Paa sydfeltene bruker man 

 forøvrig i stor utstrækning sim- 

 pelthen at lægge den skutte hval 



«an» langs fangstbaatens side og saa jage videre ofte med flere 

 hval paa slæp. 



Man behøver nemlig undertiden slet ikke at gaa saa langt. 

 Naar knølhvalen bare finder føde nok, har den ingen tanke for 

 andet. Det har derfor hændt, at man paa de hvalrike sydfelter 

 har kunnet skyte 4 — 5 hval uten at fangstbaatens maskine har 

 været igang i mellemtiden. Man har fra en fangstbaat i den store 

 knølfangsts tid oftere tat 8 — 10 hval før man endelig tænkte paa 

 at bringe fangsten ind til kokeriet. 



Naar man har en saadan «bør» at trække med sig, blir det 

 en nødvendighet at hvalbaaten faar en i forhold til sin størrelse 

 overmaade kraftig maskine. 



Vore hjemlige verksteder fik det nu utover travlt med at 

 bygge en flaate av slike moderne kraftige hvalbaater. Ældre 

 fangstselskaper ombyttet sine baater med nye, og de nystiftede 



Thor Dahl. 



