81 



udhulet; dette Leje, denne »Ansigts-Grube«, straekker sig tilbage 

 langs Siderne af Naesebenene op paa Panden. Begyndelse spores 

 til en maerkelig Egenskab, der hos de hojerestaaende Hvaler kan 

 blive i hoj Grad paafaldende: en Skjaevhed i Ansigtets Bygning; 

 Hovedet maa sikkert holdes saaledes under Farten, at Vandet ikke 

 kommer til at trykke ganske ligelig paa begge Hovedets Sider, 

 men steerkere paa hejre Side end paa venstre; Ansigts-Puden bliver 

 derfor sterre paa hojre Side end paa venstre, udvider sit Leje 

 mest paa hojre Side, tvinger Nsesegangen til at beje ud tilvenstre 

 og bringer Ansigtets Knogler til at udvikle sig noget uens paa de 

 to Sider.^^) Overkjaebebenet bar bagtil skudt sig saaledes op over 

 Pandebenet, at det naesten belt dsekker det, ogsaa bredende sig 

 ud over Pre. siipraorbitalis. Kindbuen synes at have vaeret ganske 

 spinkel. De to Naesebor have vist vaeret forenede til et. I alle de 

 n£evnte Afvigelser fra Balaeniderne stemme Sqvalodontiderne med 

 de hojerestaaende Hvaler, om hvis oprindeligste Former de ogsaa 

 ellers minde i nsesten alt, saavidt de kjendes, bortset fra Taen- 

 dernes Forhold. 



Den tertisere nordamerikanske Agorophius, der kun kjendes 

 efter en meget ufuldstaendig Hovedskal, neesten uden Taender, synes 

 at vaere Familiens oprindeligste kjendte Medlem. Taendernes Tal 

 kjendes ikke, men bar vistnok vseret over det typiske, at slutte 

 efter Slsegtens andre Egenskaber. Dens Hjernekasse er meget 

 mindre sammenskudt end hos de andre, ogsaa mindre sammen- 

 skudt end hos nogen af de kjendte Balienider, noget mindende om 

 Zeuglodontider ved at vaere forholdsvis steerkt indkneben forrest 

 mellem Tindinggruberne, der ere store, og ved at Issebenet danner 

 en betydelig Del af Hjernekassens Loft ; hos de andre er Hjerne- 

 kassen, saavidt den kjendes, saaledes sammenskudt og udbredt til 

 Siderne, at der er et bredt Rum mellem Tindinggruberne, skjent 

 de ere forholdsvis store, og at Issebenet i Midten af Hjernekassens 

 Loft i det hojeste viser sig som et smalt Baand. I andre Forhold 

 synes den at stemme godt med Sqvalodon. 



Sqvalodon kjendes ret fuldstaendig efter Hovedskaller fra ter- 

 tiaere Lag i baade den Gamle og den Nye Verden, men nsesten 

 ikke efter andre Dele af Skelettet. Taenderne ere veludviklede, 

 uensartede ; i hver Kjaebe findes 3 Fortsender med kegleformet 

 Krone og enkelt Rod, en Hjornetand af lignende Form og Ster- 



Vidensk. Medd. fra Dan^k naturh. Foreii. Bd. 70. 6 



