87 



Delphinidx. Det vigtigste, fra ferste Faerd maaske eneste, Maerke, 

 der har skilt Delphinider fra de oprindeligste Platanistider, fra hvem 

 de have deres Udspring, er Udvidelsen af Ansigts-Gruben, der 

 bagtil udbreder sig saaledes, at dens Bund belt daekker over Tin- 

 dinggruben som et Tag^ dannet af Pandeben og Overkjffibeben til- 

 sammen. En anden Egenhed, der i hvert Paid snart har vist sig, 

 er Tindingmusklens Indskrsenkning som Felge af Mangel paa Brug; 

 dens Grube bHver mindre, og Pre. zygomaticus squamce bliver 

 mindre udstaaende og mindre svser og mister desuden sin oprinde- 

 Hge buede Form. Hos de hojere staaende af Famihens Medlemmer 

 kunne mange andre Tillempninger indfinde sig. Hovedskallens An- 

 sigt, der til en Begyndelse er langt og smalt, naermest sammen- 

 trykt, brugt som Niptang, kan blive endnu laengere; eller Brugen 

 som Niptang kan indskraenkes og ombyttes med Brug som Red- 

 skab til at rode i Bunden af Vandet, hvorefter da Ansigtet oni- 

 formes; eller Munden bruges til simpelt at klappe sammen om 

 Byttet, hvorefter Ansigtet udflades og kan forkortes; til Udfladning 

 af Hovedskallens Ansigt bidrager »Ansigts-Puden« i alle Tilfaslde. 

 Mellemkjaebebenets forreste Spids har Tilbejelighed til at indskrsen- 

 kes, til at overvoxes af Overkjeebebenet og til at miste Taenderne, 

 der fra forste Faerd sidde i det; dets ovre Rand kan laegge sig 

 ind over den forreste Del af Mesethmoideum og voxe sammen 

 med den tilsvarende paa modsatte Side. Underkjeebens Symphysis 

 menti har Tilbejelighed til at sveekkes og forkortes. Teenderne 

 have Tilbejelighed til at vantrives end mere, og de kunne for- 

 svinde; men de kunne ogsaa igjen optages til sserlig Brug og ud- 

 formes paa forskjellig Maade. Hjernekassen voxer og trykkes mere 

 forfra og bagfra. Naeseboret kan skubbes laengere tilbage. Naese- 

 benet, der hos de oprindeligste Delphinider har beholdt et lille 

 Minde om sin tidligere Egenskab som D^kke over Naesehulen, 

 bliver oftest ganske indsaenket i Pandebenet. Nakke-Ledknuden, der 

 fra ferste Faerd er ret fremstaaende paa saedvanlig Maade, udflades 

 og trykkes ind mod Hjernekassens Veeg. Halshvirvlerne kunne 

 smelte sammen. Brysthvirvlerne faa ualmindelig lange Tvaertappe 

 (der for de fiesta Brysthvirvlers Vedkommende ere Diapophyser), 

 sserlig paafaldende paa de bageste Brysthvirvler (hvor Tvaertappene 

 ere Parapophyser). Kun de forreste Ribben beholde Capitnlum ; 

 paa de bageste Ribben forsvinder Capitulum belt, og Ribbenet er 



