90 



(Delphinidce.) 



i sit ret ssedvanlige Tandsaet : Taenderne ere tilstede i forholdsvis 

 anseligt Tal, omkring 10 i hver Kjsebe, og de ere smaa, kegle- 

 formede, men i Overkjaeben ejendommelig fremadrettede; fra Mel- 

 lemkjaeben ere de forsvundne. 



Hos Monodon ere Tsenderne med en enkelt Undtagelse ifaerd 

 med at vantrives og forsvinde, kun nogle faa af dem tilstede hos 

 Ungen. En af de forreste Tsender i hvert Overkjaebeben bar haft 

 sin egen Skjebne : den er voxet frem som Stodtand, fra ferste Faerd 

 vistnok ens i hojre og venstre Kjaebe og ens hos Han og Hun, 

 vist brugt paa lignende Maade som ovre Hjernetand hos Hval- 

 rossen eller som selve Snudespidsen hos Eurhinodelphiner, til at rode 

 op i Havbunden, en Brug hvortil fremadheldende forreste Tasnder 

 som hos Delphinapterus kunde indbyde; men senere maa da denne 

 Brug vaere indskraenket til at gjelde alene Stedtanden i venstre 

 Kjasbe hos Hannen; Hannens Arbejde maa vel komme Hunnerne 

 tilgode, eftersom Arten lever flokkevis; Stodtanden er bleven en 

 Slags Kjensmaerke for Hannen og voxer til en overdreven Stor- 

 relse, som det velkjendte Enhjorning-Horn. Som Minde om tidligere 

 Forhold findes endnu Stedtanden i vanslaegtet Skikkelse i hojre 

 Overkjaebe hos Hannen og i begge Overkjeeber hos Hunnen, og 

 en sjelden Gang kan den endnu hos Hannen findes veludviklet i 

 baade hejre og venstre Kjaebe. 



Som Modsaetning til Eurhinodelphiner og Monodonter staa alle 

 andre Delphinider, udmaerkede ved, at Halshvirvlerne ere delvis 

 eller belt sammenvoxede indbyrdes, i hvert Paid ere Ringhvirvel 

 og Taphvirvel forenede. De paagjeldende Slaegter danne tilsammen 

 en tsetsluttet formrig Gruppe, der forer sin Oprindelse tilbage til 

 lave Eurhinodelphiner. 



Lavest staar Afdelingen Delphini, hvis oprindeligste kjendte 

 Slfegt vistnok er Steno- Den har endnu de oprindelige Eurhino- 

 delphiners lange, men ikke overdrevent lange, og smalle, neppe 

 fladtrykte For-Ansigt, med lange Tandrader, med lang Symphysis 

 mentl; den er neppe nok til at skjelne fra de oprindelige Eurhino- 

 delphiner undtagen ved sine delvis sammenvoxede Halshvirvler. 

 Hvad der stiller den lavt i Forhold til dens neermeste Slaegtninge 

 blandt Delphinerne, er, at Teenderne have riflet Emaille, vist et 

 svagt Minde om tidligere mindre indskraenket Tilstand, og at Sym- 

 physis menti er lang. 



