96 



{Physeteridce.) 



Det Mserke, der stiller allerede de oprindeligste Physeterider paa 

 et h0jere Trin end Delphiniderne, er en Folge af sterre Virkning 

 af Ansigts-Puden ; det ser ud, som om Physeteriderne allerede fra 

 ferste Faerd have 0vet sig i endnu hurtigere, voldsommere Svom- 

 ning end andre Hvaler, og Fedtpuden foran Naesen derfor med 

 sterre Kraft er trykket ind mod Hovedskallens Ansigt, som den, 

 sammen med Naesemuskler og andet, har omformet i ualmindelig 

 Grad ; saerlig Bagranden af Ansigts-Gruben er omformet, hejt op- 

 taarnet, mere eller mindre paafaldende; og Skjaevheden i den bage- 

 ste Nffisegang og i Ansigtets Knogler bliver mere paafaldende end 

 hos andre Hvaler. Ogsaa paa andre Maader, forskjellig i de for- 

 skjellige Grupper, har Vandets Modstand paavirket Hovedskallen ; 

 der er Tilbejelighed til Forstaerkning og Sammenvoxning af An- 

 sigtets Knogler, til Fremkomst af opstaaende Benknuder, o. s. v. 



En Saerhed vise Familiens Medlemmer, saavidt de kjendes i 

 den Henseende, i Forholdet mellem Ribben og Tvsertappe paa de 

 bageste Brysthvirvler, hvori de staa som Modsaetninger til i hvert 

 Fald Delphinidernes nulevende Former. Medens de bageste Ribben 

 hos Delphiniderne tilsyneladende miste Capitnliim og beholde Tu- 

 berculum (de allerbageste have vist deres egen Historic, have 

 aldrig haft mere end enkelt Hoved), er det hos Physeteriderne 

 Tiiberculum, der forsvinder, medens Capiliilnm bliver; paa et eller 

 to af de bageste Ribben kan det haende, at der kan sees samtidig 

 Copitulnni og Tiiberculum, hver stedende til sin »Tvaertap«, men 

 Tiiberculum med den tilhorende Tvsertap, en Diapophyse, ifaerd 

 med at vantrives.-') 



Lavest staa Slaegterne af Afdelingen Xiphiini. Hos dem er 

 Nakkevolden, Ansigts-Grubens Bagrand, kun paa et Stykke i Mid- 

 ten, bag Naeseborene, hojt optaarnet, og den er ikke skubbet ret 

 langt tilbage i Forhold til Naeseborene. Hos deres Modsaetninger, 

 Physeterini, er Nakkevolden forhejet i hele sin Udstraekning og 

 mere skubbet bagud. Ligeledes en oprindelig Egenhed hos de Xi- 

 phiiner, der i den Henseende kjendes, er: at mere eller mindre 

 saerskilt Taareben findes, om end i vanslsegtet Tilstand, isaer bre- 

 dende sig i 0jehulens Loft. 



Den vffisenlig oprindeligste af Xiphiinernes Slaegter er vistnok 

 den sydamerikanske tertiaere Argyrodelphis (Notocetus, Diochoti- 

 chus), af Gruppen Argyrodelphini, der ikke kjendes efter stort 

 andet end Hovedskallen. Lavere end alle andre kjendte Physeteri- 



