137 



Pithanodelphis er opstillet af Abel (Odontocetes du Bolderien, 1905, 

 p. 142 — 145, med Billeder) paa Grundlag af Phoccenopsis cornutiis du Bus, 

 fra tertiasre Lag ved Antwerpen. Abel henforer den til "DelphinincB'!-. Hvad 

 der kjendes af den, er et mangelfuldt Stykke af en Hjernekasse og enkelte 

 andre Dele. Hvad der foreligger, stemmer godt med den almindelige DelFin- 

 Type; det, der isa;r udmaerker den, er, at Overkjsebebenet bagest bojer sig 

 ualmindelig stasrkt ind bag Nsesebenet ; men der findes i dette Forhold hos 

 Delfinerne stor Vexlen. Slsegtens nasrmere Stilling er ubestemmelig. 



PhoccBnoides er opstillet af Roy C. Andrews (1911, 1. c.) for at om- 

 fatte to nulevende Arter, dels en ny Art, Ph. truei, fra Japan, dels en Art, 

 som True havde kaldt Phocctna dallii, ligeledes fra den nordlige Del af det 

 Stille Hav. Afvigelserne fra typisk Phoccena ere meget smaa; maaske det 

 mest paafaldende er, at Taenderne ere mindre, med Kronen i mindre Grad 

 vifteformet udbredt. Tilstraekkelig Grund til en Slaegt-Adskillelse kan der 

 neppe vaere. 



Xiphiodelphis (y>Ziphiodelphis<i) (se isasr Bassani e Misuri ogDal 

 Piaz, 1912, I.e.) er opstillet efter Stykker af Hovedskaller fra tertiaere ita- 

 lienske Aflejringer. At det er en naer Slsegtning af Srhizodelphis o. s. v., 

 derom kan ikke tvivles; men dens naermere Stilling er endnu ikke klar. 



^Delphinavus<i er opstillet af Lull (1914, I.e.) efter et mangelfuldt og 

 fortrykket, uklart Skelet fra en vistnok miocasn Aflejring i Californien. Slaegten 

 menes at staa meget naer ved Delphinus, i snever Betydning (om Ganens 

 Form, det eneste, der udmasrker Delphinus fra naerstaaende Delphinider, synes 

 dog ikke noget at vasre oplyst); en af de vaesenligste Forskjelligheder er, at 

 Ringhvirvel og Taphvirvel ere indbyrdes frie. Efter det foreliggende er det 

 ikke muligt at klare dens Forhold til andre Delphinider, saerlig burde den 

 vel sammenlignes med Heterodelphis. 



*') S. 96. Det er Flower, der saerlig har fremhasvet Forskjellen mel- 

 lem Delphinider og Physeterider i Henseende til de bageste Ribbens Forhold 

 til Hvirvlerne, og ligeledes er det ham, der har paavist Platanistidernes Mel- 

 lemstilling, i bans Afhandling om Inia (Transact. Zool. Soc. London, vol. VI, 

 1869, p. 98—100) og andre Steder. Sporgsmaalet om Tydningen af Tvaer- 

 tappene o. s. v. havde tidligere vaeret droftet, blandt andre af Eschricht, i 

 bans Afhandling om Platanista (1851, p. 369—370); senere er det udferlig 

 gjennemgaaet af Gerstaecker (Das Skelet des Doglings, Hyperoodon ro- 

 stratus, etc., 1887) og er ogsaa optaget af A b e 1 (Sitzungsber. k. Akad. Wissensch. 

 Wien, mathem.-naturw. Kl., CXVIII. Bd., Abt. I, 1909, p. 247-249). 



") S. 101. Om Physeteridce isaer: 



Cuvier': Recherches sur les Ossemens fossiles, 4. ed., tome VIII, part. 2, 

 1836, p. 117—247, Atlas, pi. 225, 228, med Billeder af Hovedskaller af 

 Physeter og Hyperoodon og Dele af jordfundne Hovedskaller af Mesoplo- 

 don, Chonoxiphius og Xiphius (.alle under Navnet y>Ziphiust). 



Eschricht: Undersogelser over Hvaldyrene. 4de Afhandl., Om Naebhvalen ; 



